ועדת המשנה למעקב אחר יישום חוק שירות המדינה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 6, 2005-11-30 09:00

עזמי בשארה: אני פותח את הישיבה.

עזמי בשארה: זו הישיבה השלישית במספר שהוועדה עוקבת אחרי יישום החוק לגבי שילוב ערבים במשרות ציבוריות בסקטור הציבורי.

עזמי בשארה: יש במדינת ישראל שני חוקים הנוגעים לייצוג הולם, מה שנקרא חוקי הייצוג ההולם, במה שנוגע למועצות או דירקטוריונים של חברות ממשלתיות ומה שנוגע לשירות הציבורי.

עזמי בשארה: בנוגע לשירות הציבורי או שירות המדינה, האמת היא שהצעת החוק הפכה להיות ממשלתית הפכה כבר מהקריאה הראשונה.

עזמי בשארה: כנראה, שעכשיו מתבהר לאט-לאט, ואפילו כל המפלגות שמות זאת עכשיו ומרימות זאת כדגל אפילו לבחירות, שזה הופך למין מדיניות ממלכתית כזאת לאט-לאט, וזה טוב למרות שזה התחיל באופן פוליטי.

עזמי בשארה: אבל, אנשים כמו שרון מתהדרים בזה וכולם מתהדרים בזה.

עזמי בשארה: אינני חושב שבכל שינוי שיהיה בבחירות הבאות זה ישתנה.

עזמי בשארה: להפך, זה ימשיך להיות והקטע הזה מתעמק.

עזמי בשארה: זה טוב.

עזמי בשארה: אבל, התוצאות המעשיות הן לא כל כך עד עכשיו, וזאת בלשון המעטה.

עזמי בשארה: ועדת המשנה, שאני עומד בראשה, הזמינה היום חמישה משרדים, ונותרו עוד חמישה משרדים.

עזמי בשארה: כלומר, לאט-לאט אנו מסיימים את הסבב של בדיקת המצב במשרדי הממשלה השונים.

עזמי בשארה: אנו נתחיל בדו"ח עדכון מנציבות שירות המדינה באופן כללי לגבי המשרדים הללו.

עזמי בשארה: לאחר מכן, נשמע מכל משרד לאן הגענו בנושא הזה.

עזמי בשארה: כאמור, נתחיל בנציבות שירות המדינה.

עזמי בשארה: בבקשה.

הניה מרקוביץ: אנו, כמובן, ממשיכים במדיניות שלנו.

הניה מרקוביץ: אצלך השרים מתהדרים בזה, ואצלנו המשרדים מתהדרים במבצע.

הניה מרקוביץ: הביקוש למשרות המיועדות גדול.

הניה מרקוביץ: אני חושבת שבמסגרת המשרות שייעדנו למשרדים יצרנו כלפי המשרדים פאסאדה של אוכלוסיה מאד מקצועית שראויה לקידום ולכל תפקיד במערכת.

הניה מרקוביץ: יש לנו היום תוצאות טובות במשרדים שבהם נקלטו עובדים מקצועיים במיוחד במשרד האוצר ובמשרד המשפטים, שם תיגברנו באופן חזק מאד את הדרגים המקצועיים.

הניה מרקוביץ: העובדים שנקלטו לא מטפלים באוכלוסיה הערבית דווקא, והם מטפלים בנושאים כלליים במשרות.

הניה מרקוביץ: אם הוועדה יכולה לעזור לנו להמשיך במבצע גם בשנת 2006, אנו מאד נודה לכם.

הניה מרקוביץ: מונח בפניכם הדו"ח שלנו של 2004.

הניה מרקוביץ: יש לנו נתונים השוואתיים ל-2003.

הניה מרקוביץ: ארבעת המשרדים שנמצאים כאן, אנו רואים- - -

דורית ואג: יש כאן נציגי חמישה משרדים - רווחה, פנים, בריאות, שיכון ותחבורה.

הניה מרקוביץ: במשרד הפנים אנו עושים שם עבודת תגבור רצינית מאד בימים אלה.

הניה מרקוביץ: אני מציעה שהמשרדים יציגו מה הם עושים.

עזמי בשארה: אנו צריכים לדעת עד מתי יש לכם נתונים במשרדים, ואני מקווה שיש לכם נתונים מעודכנים.

עזמי בשארה: אחרת, עבודתה של ועדת המשנה- - -

דורית ואג: הנתון האחרון שיש לנו הוא של 2003.

הניה מרקוביץ: לנו יש גם את נתוני 2004.

עזמי בשארה: אבל, אני מקווה שיש למשרדי הממשלה נתונים עד היום, אפילו אם אין אלה נתונים רשמיים, כדי שנדע מה קורה.

עזמי בשארה: אחרת, אין טעם להזמינם.

עזמי בשארה: הייתי מקבל את הדו"ח שלכם וגמרנו.

הניה מרקוביץ: בסדר.

הניה מרקוביץ: אבל, כדאי שהמשרדים גם יציגו את הדברים ואת הפעילויות, ושתהיה כאן מחוייבות של המשרדים.

עזמי בשארה: משרד המשפטים, בבקשה.

הניה מרקוביץ: משרד המשפטים לא הוזמן היום.

דובר: הוא כן הוזמן.

דובר: היה צריך להיות דן אורן.

הניה מרקוביץ: אבל, הוא לא נציג משרד המשפטים כדי לדווח על מדיניות המשרד.

הניה מרקוביץ: הוא מופיע כאן כעורך-דין.

עזמי בשארה: חיים קארה ממשרד השיכון, בבקשה.

חיים קארה: במשרד השיכון מועסקים כיום תשעה עובדים ערבים.

עזמי בשארה: אני זוכר שכתבתי, שלעניין חוק זה, "ערבים" זה כולל דרוזים.

עזמי בשארה: אם כך, יש תשעה עובדים ערבים.

הניה מרקוביץ: אני מבקשת להשתמש בטרמינולוגיה של החוק: האזרחים הערבים.

עזמי בשארה: אלה תשעה מתוך כמה?

חיים קארה: מתוך 782 עובדים, נכון לרגע זה.

דורית ואג: יש לנו פה דו"ח של נציבות שירות המדינה.

יעקב ברגר: אנו ב-2005, והדו"ח הזה מנתח את הנתונים עד סוף 2004.

דורית ואג: אגיד לך מה לא מסתדר לי.

דורית ואג: כתוב פה שבשנת 2003 היו 602 עובדים.

דורית ואג: עכשיו זה 782.

דורית ואג: האם זה גדל?

הניה מרקוביץ: כן, בגלל עובדי קבלני כוח-אדם.

עזמי בשארה: טוב שהסבת את תשומת לבנו, כי זה אומר שיש תוספת של 150.

עזמי בשארה: אני רוצה לדעת: כמה ערבים נקלטו בתוך ה-150?

עזמי בשארה: אז שלא יגידו לי שאין משרות, כי בשנתיים האחרונות נקלטו 150.

הניה מרקוביץ: נקלטו משרות מאויישות.

הניה מרקוביץ: אנו העברנו את עובדי קבלני כוח-אדם להיות עובדי מדינה.

עזמי בשארה: אם אפשר, נשמע את חיים קארה.

חיים קארה: מתוך 9 העובדים הערבים, קיבלנו שני עובדים בשנה האחרונה.

חיים קארה: ובחודש הקרוב אמור להיבחר עוד אחד, במסגרת מכרז בנגב.

עזמי בשארה: אז זה יגיע ל-10.

חיים קארה: העובדים אצלנו עובדים גם בתפקידים בכירים.

חיים קארה: אחד מהם הוא בתפקיד סגן מנהל מחוז לענייני מיעוטים בחיפה.

הניה מרקוביץ: סגן מנהל מחוז כללי.

הניה מרקוביץ: יש לנו גם כמה ראשי צוותים לבנייה.

הניה מרקוביץ: יש לנו שני מנהלי פרוייקטים של שיקום שכונות ואדריכלית במחוז הגליל.

הניה מרקוביץ: כלומר, אלה משרות שהן למעלה מבינוניות, אם נגדיר זאת כך.

עזמי בשארה: 9 מתוך 750 - ברור שזה אחוז מאד קטן, וזה קרוב ל-1% או 1.2% או משהו כזה.

עזמי בשארה: זה מעט מאד.

עזמי בשארה: השאלה היא מהי מדיניות המשרד.

עזמי בשארה: האם אתם מחכים למשרות מיועדות או שאתם מעודדים או שיש כיוון מסויים?

חיים קארה: בתקופה האחרונה, בשנים האחרונות, היתה הקפאה.

חיים קארה: אנו ביקשנו שתי משרות ייעודיות, וקיבלנו, ואיישנו אותן.

עזמי בשארה: האם אתה יכול להגיד לנו משהו על הדרגות?

חיים קארה: יש אחד ברמה 42, ורובם ברמה 41, ואחת, מזכירה, היא ברמה נמוכה.

עזמי בשארה: האם אתה יכול לדווח לנו כך שגם משרדי ממשלה אחרים - אולי אנו נלמד זה מזה - לגבי מדיניות?

עזמי בשארה: האם יש מדיניות לעודד קליטת ערבים במשרד או שאתם שומעים על זה עכשיו בגלל שאנו הזמנו לישיבה?

חיים קארה: לא, אנו יודעים כל הזמן שיש מדיניות של הנציבות ושל הממשלה לעודד, אבל אין קליטת עובדים חדשים.

עזמי בשארה: ה-150 בשנתיים האחרונות - האם זה לא נקרא קליטת עובדים חדשים?

חיים קארה: לא, אלה עובדי קבלן.

הניה מרקוביץ: אלה משרות מאויישות, ואת העובדים שכבר היו בהם הפכנו לעובדים שלנו במקום שהם יהיו עובדי קבלן.

יעקב ברגר: מדובר על עובדים שהועסקו בתוך משרדי הממשלה זה מספר שנים, וכתוצאה מכך נוצרו יחסי עובד-מעביד ואנו נאלצנו לקלוט את העובדים האלה.

יעקב ברגר: לא מדובר על קליטה חדשה.

עזמי בשארה: כלומר, אלה עובדים קיימים, ורק הסטטוס שלהם השתנה.

עזמי בשארה: אני מבקש לציין שלדעת הוועדה, למרות קבלת החוק שיזמנו, לא ממנים אנשים שלנו במשרדי הממשלה.

עזמי בשארה: הרי בסופו של דבר ממנים אנשי ליכוד ועבודה ולא אותנו.

עזמי בשארה: אנו לא קיימים, אחוז העובדים הערבים הוא ממש קטן.

עזמי בשארה: אנו צריכים לעקוב אחרי משרד השיכון אם החוק מיושם או לא מיושם.

עזמי בשארה: אני מבקש גם מנציבות שירות המדינה שישימו לב לזה.

עזמי בשארה: ערבים בשיכון הם עובדי בניין...

עזמי בשארה: הרי משרד השיכון זה לא משרד הביטחון ולא משרד החוץ.

עזמי בשארה: ערבים קיימים בתחום הזה שנקרא שיכון, ואינני רואה אותם במשרד השיכון.

עזמי בשארה: 9 מתוך 780 זה מספר קטן מאד אדוני.

עזמי בשארה: על כל פנים, אנו נמשיך לעקוב.

עזמי בשארה: עתה, משרד הרווחה.

תמר סליימן: אני מנהלת אגף משאבי אנוש במשרד הרווחה.

תמר סליימן: הגשתי כאן דו"ח עם התפלגות של כל הנתונים, ואנסה לעבור עליו בקצרה.

תמר סליימן: הנתונים שלי מעודכנים ל-31 באוקטובר 2005.

תמר סליימן: בתוך המשרד מועסקים כ-2,800 עובדים, וליתר דיוק 2,791, ומתוכם 93 עובדים לא-יהודים.

עזמי בשארה: בצורה ברורה, במשרד הרווחה יש יותר מיעוטים.

תמר סליימן: יש לי התפלגות גם לנשים וגם לגברים.

תמר סליימן: בכלל, המשרד שלנו מעסיק ברובו נשים, כי אופי המשרד הוא בתחום העבודה הסוציאלית, ומטבע הדברים לתחום הזה ניגשות יותר נשים.

תמר סליימן: לפחות הסטטיסטיקה של המשרד מעידה על זה.

תמר סליימן: בסך-הכל מועסקים במשרד מעל 7%, שהם מהווים כ-93 עובדים.

תמר סליימן: אני מציעה לעבור לדף השני, שם יש את ההתפלגות לפי התפקידים: 75 עובדים מתוכם עוסקים בתחום הטיפול שהוא טיפול במפגרים.

דורית ואג: אני רואה ש"מטפלת" יש הכי הרבה.

תמר סליימן: מטפלת - זה הכי הרבה.

תמר סליימן: מטפלת היא עובדת שעוסקת במוסדות למפגרים בטיפול ישיר עם מפגרים.

תמר סליימן: הם מוגדרים בתוך הסכם האחיות, והן מקבלות לפי דירוג האחיות.

תמר סליימן: הן עובדות מקצועיות לכל דבר.

עזמי בשארה: אבל אלה לא עובדות אקדמאיות.

עזמי בשארה: אלה לא עובדות סוציאליות.

תמר סליימן: לא.

תמר סליימן: עתה, נעבור לקטע של העובדים הסוציאליים.

תמר סליימן: בקטע של העבודה הסוציאלית יש 13 עובדים סוציאליים בתחום המעצרים, פקידי סעד ומפקחים - 14 עובדים, וקציני מבחן.

תמר סליימן: שלושת המקצועות האחרונים שאמרתי הם כולם אקדמאים בתחום העבודה הסוציאלית, בסך-הכל כ-100 עובדים.

הניה מרקוביץ: מתוך כמה?

הניה מרקוביץ: כמה זה מתוך השירות הסוציאלי הכללי של המשרד?

תמר סליימן: 850 עובדים.

תמר סליימן: זה משרד גדול ומאד מקצועי.

תמר סליימן: 12% מתוך העבודה הסוציאליים הם עובדים שאינם יהודים.

עזמי בשארה: לדעתי, זה מעט כי אחוז הנזקקים לעובדים סוציאליים הוא הרבה יותר גדול מאחוזם של הערבים באוכלוסיה.

עזמי בשארה: אם אנו מניחים שכל ה-12% עובדים רק במגזר הערבי, זה אומר שזה מעט מאד.

תמר סליימן: לא הבנתי מה זה "במגזר הערבי".

תמר סליימן: מתוך הנתון הזה אין חלוקה נפרדת רק למגזר הערבי.

תמר סליימן: אתה תמצא קציני מבחן יהודים שמטפלים בערבים.

עזמי בשארה: איננו מעודדים שיעבדו רק במגזר הערבי, אבל אם אני מניח שיעבדו רק במגזר הערבי, זה אפילו מעט מאד.

עזמי בשארה: אם אנו מוסיפים לכך שהמדיניות היא שיעבדו בעוד כמה מגזרים, זה הופך למאד מעט.

הניה מרקוביץ: אבל, גם יהודים עובדים במגזר הערבי.

עזמי בשארה: כן, אני יודע.

עזמי בשארה: אבל, בכל מקרה, 12% זה מעט מאד אפילו מבחינת העובדים הסוציאליים, ואנו עדיין לא דיברנו על המשרות במשרד.

תמר סליימן: בתוך קציני המבחן המשרד מצוי במחסור אדיר לנוכח העליה בפשיעה, בעצורים וכו'.

תמר סליימן: זה מחסור אדיר.

תמר סליימן: אינני מפרידה פה בין יהודים וערבים.

עזמי בשארה: אנחנו חייבים להפריד.

תמר סליימן: אני אומרת שבסך-הכל המשרד מצוי במחסור, וכל תוספת לעניין הזה תסייע לנו.

תמר סליימן: בדף שלאחר מכן יש התפלגות שהיא אולי פחות מעניינת, אבל מצאתי לנכון לצרפה: נוצרי, ערבי, דרוזי, ערבי לא-מוסלמי - עד כמה שזה מעניין אתכם.

עזמי בשארה: זה פחות מעניין.

עזמי בשארה: בתוך הערבים נושא נשים וגברים מעניין אותנו.

עזמי בשארה: כמה נשים ערביות יש?

עזמי בשארה: אני מדבר על נשים בתפקידים במשרד עצמו ולא בשטח, כלומר לא בעבודה הטיפולית אלא במשרד, כמה יש?

תמר סליימן: אתה לא מוצא.

עזמי בשארה: אין ערבים.

תמר סליימן: יש אח אחראי אחד באגף בתחום למפגר שהוא נכנס לתוך האחיות, כלומר לדירוג האחיות.

עזמי בשארה: אפילו לא בין אלה שמכינים קפה?

עזמי בשארה: אני מתכוון באמת.

עזמי בשארה: אין ערבים במשרד עצמו.

עזמי בשארה: אין.

עזמי בשארה: למשל: מזכירה, שומר- - -

תמר סליימן: במטה - לא, אבל במחוזות יש.

עזמי בשארה: אני מדבר על המטה.

עזמי בשארה: אם אני עכשיו הולך למשרד הרווחה בירושלים, אין ערבים.

תמר סליימן: לא.

עזמי בשארה: זה חשוב.

עזמי בשארה: זה כל הכיוון שלי, ועל זה אני מדבר.

עזמי בשארה: זה חשוב לי.

עזמי בשארה: במחוזות - אני זוכר שבמשרד האוצר כל הזמן לחצנו.

עזמי בשארה: אז יש עובדים בגבייה ובלשכות בנצרת.

עזמי בשארה: ברור שיש שם עובדים ערבים.

עזמי בשארה: אני שואל האם במשרד האוצר עצמו יש עובדים, כי יש כלכלנים ויש רכש.

עזמי בשארה: למה אין אף אחד?

עזמי בשארה: חשוב לדעת זאת.

עזמי בשארה: אני מבקש מנציבות שירות המדינה שישימו את הנקודה הזאת.

עזמי בשארה: זה חשוב מאד.

עזמי בשארה: במשרד ממשלה במדינת ישראל, משרד שלם, אתה נכנס, וזה משרד שמטפל באוכלוסיות הכי חלשות במדינה.

עזמי בשארה: מי הן האוכלוסיות הכי חלשות במדינה?

הניה מרקוביץ: אני רוצה רק להציג כאן משהו.

הניה מרקוביץ: אנו מרשים למשרדים, מתוך התקנים שלהם, כאשר הם מגייסים עובדים ומייעדים את המשרה לאזרחים הערביים, לפי החוק, הם לא צריכים לעבור בוועדת חריגים והמשרה יוצאת מייד למכרז חיצוני.

הניה מרקוביץ: אני מציעה שמשרד הרווחה יחליט על משרות פנויות שלו שהוא רוצה לצאת איתן למכרז חיצוני, להמיר את המשרות למשרות מיועדות מתוך התקנים שלו, ולייעד אותן לאוכלוסיה הערבית.

תמר סליימן: אין לנו אפשרות לצאת בכלל למכרז פומביים.

תמר סליימן: אנו חסומים לגמרי.

תמר סליימן: אנחנו בחריגה תקציבית, ואנו כרגע חסומים לחלוטין.

עזמי בשארה: אני מבקש רק לקרוא מתוך החוק את סעיף 15(ד): "נציב שירות המדינה, לאחר התייעצות עם הרשות לקידום מעמד האשה, במקרה של ייצוג הולם של נשים, עם נציבות שויון זכויות לאנשים עם מוגבלות וגם גורמים שלדעת נציב שירות המדינה עוסקים בקידום זכויותיהן של הקבוצות הזכאיות לייצוג הולם לפי סעיף קטן (א), יגיש לממשלה אחת לשנה המלצה בדבר היעדים שעל הממשלה לקבוע לפי סעיף קטן (ב)".

עזמי בשארה: (=לבדוק את הציטוט).

עזמי בשארה: אני מקווה שממה שאתם שומעים בדו"ח שתגישו לגבי היעדים שצריכים בממשלה - הנה יש לנו כמה דברים ברורים.

עזמי בשארה: יש לנו 9 מתוך 750 במשרד השיכון, ויש לנו 12 מתוך העובדים הסוציאליים אבל אין עובד אחד בתוך משרד הרווחה.

עזמי בשארה: עתה, יונתן בורוביץ ממשרד הפנים.

יונתן בורוביץ: במשרד הפנים עובדים כרגע כ-37 עובדים מן המגזר הערבי.

עזמי בשארה: תכף תגיד לי עכשיו: המנכ"ל.

עזמי בשארה: בוודאי הכנת נאום על אוסקר אבו-ראזק.

יונתן בורוביץ: זה לא קשור כרגע לנושא הוועדה.

יונתן בורוביץ: כשאני אומר 37 עובדים, אני מתייחס לנוצרים, דרוזים וערבים כמובן.

עזמי בשארה: חשוב לנו לדעת כמה נשים ערביות יש.

יונתן בורוביץ: אין לי את החלוקה הזאת, אולי אוכל לתת לך בסוף הדיון.

יונתן בורוביץ: כשאני מדבר על 37 עובדים, אני מדבר על מרכזים, על מנהל מחוז בצפון, על מנהל אגף עדות - דרג כזה.

דורית ואג: 37 העובדים - כולם תפקידי מטה?

יונתן בורוביץ: לא כולם תפקידי מטה אלא חלקם.

עזמי בשארה: חלקם במחוזות, אבל הוא אומר שאלה תפקידים ניהוליים.

עזמי בשארה: מתוך כמה?

יונתן בורוביץ: יש עוד אלמנט אחד והוא האימאמים שמקבלים את משכורתם ישירות מהמשרד.

עזמי בשארה: אלה תפקידים ניהוליים מסוג אחר.

יונתן בורוביץ: תפקידים ניהוליים מסוג אחר - יש לנו כ-330 אימאמים.

יונתן בורוביץ: אם אנו מכלילים אותם בחישוב, יוצא ש-25% מעובדי משרד הפנים הם ערבים.

יונתן בורוביץ: אבל, כמובן שזו פרופגנדה זולה.

דורית ואג: מה קורה אם תוריד את האימאמים?

עזמי בשארה: תוריד את כל מה שירשתם ממשרד הדתות.

עזמי בשארה: זה לא נחשב, אני מדבר על משרד הפנים.

יונתן בורוביץ: מתוך בערך 1,400, וכמובן שיש לנו במטה אדם מאד חשוב.

יונתן בורוביץ: תקן אותי אם אני טועה, אך הוא המנכ"ל היחידי מהמגזר, מנכ"ל המשרד, אוסקר אבו-ראזק, איש רב-פעלים ועתיר סמכויות, שהביא השר הקודם.

יונתן בורוביץ: חוץ מזה, יש עוד 8 עובדים בתהליך אישור, ומסיבובים שערך השר הקודם בלשכות משרד הפנים - וחשוב לציין זאת פה - הוא נוכח לדעת שהאוכלוסיה שדוברת ערבית לא מקבלת באמת את השירות הראוי מבחינת השפה.

יונתן בורוביץ: הוא הוריד הנחיה ברורה למינהל משאבי אנוש על מנת שיקלטו יותר עובדים דוברי ערבית בלשכות.

דורית ואג: דוברי ערבית או ערבים?

יונתן בורוביץ: דוברי ערבית - אני חושב שהוא התכוון שהם מן המגזר.

יונתן בורוביץ: אני כתבתי את המכתב, והוא התכוון כמובן שזה יהיה מן המגזר.

יונתן בורוביץ: זהו, זה מה שיש למשרד הפנים לדווח לוועדה.

עזמי בשארה: שוב, נחזור על הנושא של ה-37 משרות.

דורית ואג: האם בתוך ה-1,400 האלה יש את האימאמים?

יונתן בורוביץ: לא.

יונתן בורוביץ: אם את רוצה לחשב את האימאמים זה מתוך - - -

דורית ואג: כלומר, ירד אחוז המועסקים הערבים משנת 2003.

דורית ואג: האם זה נכון?

דורית ואג: היו 1,244 ומתוכם 32 עובדים, שזה 2.57%.

דורית ואג: אם תעשה עכשיו את החשבון, לדעתי זה ירד.

יונתן בורוביץ: כשאני אומר 1,800, אני מחשב 330 אימאמים.

דורית ואג: לא 1,800.

דורית ואג: אני מדברת על מה שבתוך ה-1,400, שהרי הורדנו את האימאמים.

יונתן בורוביץ: יש לנו 37 עובדים ועוד 8 עובדים בתהליך אישור.

עזמי בשארה: האם יש לך אחוזים?

יונתן בורוביץ: לא.

עזמי בשארה: האם יש לך נתונים על מה שקלטתם בשנתיים או בשלוש השנים האחרונות, כלומר מאז חוקק החוק?

עזמי בשארה: אתה יודע שמה חשוב לנו הוא - האם החוק הזה עשה איזשהו הבדל והאם הוא בכלל מיושם.

עזמי בשארה: הוועדה עוקבת אחרי יישום החוק.

עזמי בשארה: אם המצב יותר טוב בלי חוק, אז החוק הזיק סתם.

עזמי בשארה: אם המצב הידרדר מאז החוק במקום להשתפר, זה שם סימן-שאלה על כל הייעוד שלו.

יונתן בורוביץ: אין בידיי נתונים על כמה נקלטו- - -

עזמי בשארה: חשוב לנו מאד לראות בשלוש השנים האחרונות מה קרה, כלומר האם זה השתפר או ירד.

עזמי בשארה: כמה מונו בשנים האחרונות?

יעקב ברגר: ברשותך, אני מבקש להוסיף לא לגבי העבר, כי גם לי אין פה נתונים, אלא לגבי העתיד.

יעקב ברגר: כתוצאה מכך שבאמת גם אנו ראינו יחד עם המשרד שיש בעיה בתחום מינהל האוכלוסין ובמחוזות של משרד הפנים, אנו הקצינו מספר משרות למשרד הפנים.

יעקב ברגר: אני מעריך שבתהליך של עוד מספר חודשים יצטרפו לפחות עוד 4 עובדים על בסיס המשרות שאנו הקצינו למשרד הפנים.

עזמי בשארה: מה זה ה-4 האלה?

יעקב ברגר: אם אתה זוכר, אמרתי גם בפעם שעברה, שמבחינתנו התפקידים שאנו רוצים לייעדם, משרות מיועדות, זה לא לתפקידים הנמוכים, כלומר זה לא כמו שאמרת שלפחות שיהיה מישהו שיגיש קפה.

יעקב ברגר: איננו רואים לזה שום סיבה בעולם.

יעקב ברגר: אנו מדברים על משרות מדרג ניהולי ביניים ומעלה.

יעקב ברגר: אלה המשרות שאנו רוצים שהן תהיינה מיועדות.

יעקב ברגר: שאר המשרות, שדיברה עליהן הניה מרקוביץ, שאנו איפשרנו לגבי כל משרה שמשרד מבקש לאייש ולפטור את עצמו מהחובה לקבל אישור דרך ועדת החריגים - פה אנו לא מגבילים, ויכולה להיות כל משרה ממשרה נמוכה ועד משרה גבוהה, אם זו משרה שבאה מתוך המשרד.

יעקב ברגר: כך שבמסגרת משרד הפנים, לא רק מאז שאוסקר נמצא שם אבל ודאי מאז שאוסקר נמצא שם והשר הקודם - וזה נכון לפחות גם לגבי שר הבינוי והשיכון - לפחות היה נסיון משותף גם של המשרדים וגם שלנו להביא לשינוי, כי באמת משרד הבינוי היה ונמצא במצב יחסית נמוך.

עזמי בשארה: אתה אמרת "שני השרים הללו" ואלה אופיר פינס-פז ויצחק הרצוג.

יעקב ברגר: נכון מאד.

עזמי בשארה: האם אתה שם לב שיש קשר בין ההשתייכות הפוליטית לבין מדיניות השילוב?

עזמי בשארה: אם ניקח שרים אחרים, למשל אם ניקח את לימור לבנת - האם היא עשתה זאת במשרד החינוך?

עזמי בשארה: אני לא מדבר על מורים ומנהלים.

יעקב ברגר: לא זכורה לי פניה אישית של השרה אלינו בעניין הזה.

עזמי בשארה: היא לא פנתה.

יעקב ברגר: לא זכורה לי פנייה אישית כזו.

עזמי בשארה: אבל, שני אלה פנו.

הניה מרקוביץ: אבל, למשל, היא שמה דובר.

יעקב ברגר: בוא ונאמר כך: גם באופן טבעי, המצב במשרד החינוך הוא טוב יותר מאשר במשרדים האחרים.

דורית ואג: לא בתפקידי מטה.

יעקב ברגר: גם.

הניה מרקוביץ: לאחרונה, גייסנו שתי מפקחות בדואיות.

יעקב ברגר: דרך אגב, דע לך: לא שזה הישג מדהים, אבל במהלך 2004 זו פעם ראשונה מזה מספר שנים שהיה גידול בחצי אחוז בקרב איוש בני האוכלוסיה הערבית במשרדי הממשלה.

יעקב ברגר: שוב, אמרתי, אינני מציג זאת כאיזה שהוא הישג.

יעקב ברגר: זה רחוק מאד ממה שהיינו צריכים להגיע מול יעדים שהממשלה קבעה.

יעקב ברגר: נאמר כך: חצי אחוז בשנה לא יביא אותנו לעמוד ביעדים של הממשלה שמכתיבים שב-2007 כל משרדי הממשלה אמורים לעמוד על לפחות 8% איוש.

עזמי בשארה: להערכתך, לכמה הגענו במשרד הפנים?

יעקב ברגר: במשרד הפנים, כרגע אם אני מוריד את האימאמים, זה משהו כמו 2.5%, שזה לא זה.

יעקב ברגר: אני אומר שברגע שמוסיפים את העובדים הנוספים שנמצאים בתהליך ואלה שאנו הקצינו, נגיע לקצת יותר מ-3% ומשהו.

יעקב ברגר: מול 8% אנו נמצאים במצב שיש עוד מה לשפר.

עזמי בשארה: אינני יודע איך קבעתם את היעד של 8%.

יעקב ברגר: הממשלה קבעה זאת.

עזמי בשארה: נדמה לי שיושב ראש הוועדה הוא ראש הממשלה.

עזמי בשארה: איך נתקדם מ-3% ל-8%?

עזמי בשארה: האם יש לך דעה איך עושים זאת?

עזמי בשארה: בתוך כמה שנים אפשר לעשות זאת?

עזמי בשארה: עם המדיניות שאני רואה, עם ההתקדמות האדירה שאני רואה בשלוש השנים האחרונות, איך מגיעים מ-3% לזה, או שזו באמת זריית חול בעיניים?

עזמי בשארה: אינני יודע.

עזמי בשארה: עכשיו, אני רוצה את דעתך המקצועית.

עזמי בשארה: נניח שהממשלה מחליטה ויש שם מפלגות שמחליטות.

עזמי בשארה: מה דעתך המקצועית?

עזמי בשארה: לפי הקצב הזה של משרדי הממשלה, האם 8% הוא יעד מציאותי?

עזמי בשארה: האם זה יעד בכלל?

עזמי בשארה: מה זה בדיוק?

יעקב ברגר: כשאנו מנתחים את התוצאה בפועל, ברור שיהיה לנו קושי, ולהערכתי גם לא נוכל לעמוד ביעד של 8% ב-2007, משום שבאמת הבעיה העיקרית שלנו היא שהממשלה החליטה שתי החלטות שאחת מדברת על הקפאת קליטת כוח-אדם - מצד אחד יש את הרצון לצמצם את היקף כוח-האדם- - -

דורית ואג: את זה אנו שומעים כבר 20 שנה, ועושים הכל חוץ מלהקטין.

יעקב ברגר: הממשלה החליטה את ההחלטה הזאת ב-2003, ועד 2006 יש הקפאה.

יעקב ברגר: יש קושי אדיר היום לגייס עובד לשירות הממשלתי.

יעקב ברגר: צריך לעבור ויה דולורוזה, תרתי משמע, על מנת לקלוט עובד חדש.

יעקב ברגר: בדרך כלל, זה גורר ביטול משרה אחרת, וזה לא דבר פשוט.

עזמי בשארה: אבל, אתה יודע שתפקידים מתפנים בדרך הטבע, בלי להוסיף.

יעקב ברגר: נכון, אבל ההחלטה היא לא לאיישם.

יעקב ברגר: התפקידים מתפנים, ולא מאיישים אותם.

עלי חיידר: אבל בשנה שעברה נקלטו 4,668 עובדים, מתוכם רק 249 עובדים ערבים.

עלי חיידר: כלומר, ההקפאה היא לגבי הערבים, והקליטה היא לגבי היהודים.

יעקב ברגר: לפני שנכנסת אמרתי - ואתה יודע את זה, כי שמעת זאת גם בוועדה אחרת כשהצגנו את הנתונים האלה - נקלטו עובדי קבלן.

יעקב ברגר: מתוך ה-4,000 ומשהו זה כמעט 3,000 עובדים שהם עובדי קבלן.

יעקב ברגר: אלה עובדי קבלן שהיו קיימים.

יעקב ברגר: כפי שהסברתי פה, כתוצאה מכך שהם הועסקו במשך תקופה ארוכה, נוצרו יחסי עובד-מעביד, ולא היתה שום ברירה מבחינה משפטית, אלא לקלוט את העובדים האלה.

יעקב ברגר: לדאבוני, זה לא הוסיף, כי כמעט לא היו בתוכם בני האוכלוסיה הערבית.

יעקב ברגר: הלוואי והתמונה היתה שונה.

עזמי בשארה: אני לא רואה איך אנו מתקדמים.

תמר סליימן: אם היעד הוא באמת 8% שקבעה הממשלה, אז משרד הרווחה מתקרב יפה מאד לזה.

עזמי בשארה: שמעתי דעה מקצועית שזה לא ריאלי.

עזמי בשארה: אם הוא אומר שזה לא ריאלי, אז אלה הבטחות בחירות.

עזמי בשארה: זה מה שמשגע את השכל.

עזמי בשארה: אומרים "אנו רוצים להגיע ל-8%" ויש את התדמית של שרון הבולדוזר שיעשה 8%, אבל במציאות זה אחרת.

עזמי בשארה: אני רוצה שמישהו יגיד שזה שטויות.

עזמי בשארה: אין יעד של 8%, ולא יגיעו ליעד של 8%.

עזמי בשארה: אלה בחירות.

עזמי בשארה: זו פוליטיקה סתם.

תמר סליימן: אני מתייחסת בדבריי למשרד הרווחה בלבד.

תמר סליימן: כיום, אנו עומדים על 7%.

תמר סליימן: אם היעד הוא 8%, אנו לא רחוקים מהיעד.

יעקב ברגר: במשרד הרווחה המצב הוא יחסית טוב.

יעקב ברגר: -

עזמי בשארה: אני מניח שגם משרד הבריאות קרוב לזה.

עזמי בשארה: תכף נשמע.

עזמי בשארה: זה סיפור אחר - משרד הבריאות ומשרד הרווחה.

עזמי בשארה: בשבילם לא היינו צריכים לעשות חוקים, ויש תהליך קליטה כמעט טבעי במשרדים הללו, אבל לא בתפקידים הניהוליים.

דובר: גם בתפקידים ניהוליים.

עזמי בשארה: נגיע לזה.

עזמי בשארה: לא בשביל שני המשרדים האלה נעשה החוק הזה.

עזמי בשארה: אבל, משרד הפנים, למשל, הוא משרד טבעי ביותר שתהיה בו מדיניות, לדעתי, באג'נדה של המשרד בעדיפות גבוהה מאד לקלוט ערבים, מכיון שזה המשרד, בה"א הידיעה, שמטפל באוכלוסיה הערבית.

עזמי בשארה: האוכלוסיה הערבית היא לא במשרד החוץ ולא במשרד הביטחון.

עזמי בשארה: לשמחתנו, כבר לא, כלומר עד 1965 היא היתה במשרד הביטחון והיה ממשל צבאי.

עזמי בשארה: עכשיו, האוכלוסיה הערבית היא עניינו של משרד הפנים כמעט.

עזמי בשארה: כל המשאבים שלה, כל העניין שלה, הוא השלטון המקומי.

עזמי בשארה: כל מה שמעניין אותה זה משרד הפנים.

עזמי בשארה: היא רבה על משרד הפנים.

עזמי בשארה: לכן, הטבעי ביותר הוא שתהיה באמת קליטה שם בתפקידים הניהוליים שקובעים מדיניות, ולצערנו, אנו לא רואים זאת.

עזמי בשארה: אוסקר אבו-ראזק הוא בסדר, עם כל הכבוד, אבל זה לא העניין.

עזמי בשארה: העניין הוא בתפקידי מטה ובתפקידים שקרובים גם לעבודה עם האוכלוסיה וקובעים מדיניות.

עזמי בשארה: הפרלמנט רוצה פעם לראות שמושל מחוז הצפון יהיה ערבי באמת.

עזמי בשארה: אני מדבר בשיא הרצינות.

עזמי בשארה: יש בו רוב אוכלוסיה ערבית.

עזמי בשארה: למה אנו לא מגיעים לזה?

עזמי בשארה: אני מתכוון ברמה הזאת.

עזמי בשארה: במשרד הפנים שיעור העובדים הערבים הוא 2 פסיק משהו אחוזים.

עזמי בשארה: והאוכלוסיה הערבית היא 20% מאוכלוסיית המדינה.

עזמי בשארה: וזה משרד הפנים, כלומר המשרד שבא בנגיעה ישירה עם האוכלוסיה הערבית כל יום.

יונתן בורוביץ: מצד אחד, אתה מזלזל במנכ"ל המשרד.

יונתן בורוביץ: מצד שני, אתה מאדיר את כוחו של ממונה מחוז צפון.

עזמי בשארה: לא.

עזמי בשארה: אינני מזלזל בתפקיד - -

יונתן בורוביץ: השר הקודם עשה באמת עבודה, ואני יכול להעיד ממקור ראשון.

עזמי בשארה: אני שמח מאד.

עזמי בשארה: לגבי השר הקודם, אני ציינתי כמה דברים.

עזמי בשארה: אפילו ביקשתי שיציינו את שם השר בפרוטוקול וכן את השר האחר במשרד השיכון, כדי להגיד שיש השקפת עולם בדברים.

עזמי בשארה: זה טוב, אבל זה לא מקרה שזה השר הזה ולא שר אחר.

עזמי בשארה: אני רק אומר שאינני רוצה שיהיה מנכ"ל ושיגידו "יש לנו מנכ"ל - סיימנו את העבודה".

עזמי בשארה: אתה מבין?

יונתן בורוביץ: ברור שלא.

יונתן בורוביץ: המחשבה מאחורי המינוי הזה - ואני רואה זאת במשרד - היא שהמנכ"ל דוחף למינויים של עוד אנשים מן המגזר.

עזמי בשארה: אנו צריכים לראות.

עלי חיידר: חשוב שגם אם השר יתחלף, המנכ"ל ישאר.

עזמי בשארה: תודה רבה.

עזמי בשארה: אנו נמשיך הלאה למשרד התחבורה.

בני להב: במשרד התחבורה מועסקים 22 ערבים, ומתוכם 2 בתוך השירות המטאורולוגי, כאשר בשנת 2004 אנו קלטנו 5 עובדים ונמצאים בהליך קליטה עוד 2 עובדים.

בני להב: זה פשוט נמצא בהליך של מכרזים.

דורית ואג: כמה נקלטו ב-2004?

בני להב: 5.

עזמי בשארה: עכשיו יש שניים בתהליך קליטה.

בני להב: שניים נמצאים בתהליך קליטה במסגרת מכרז.

עזמי בשארה: אלה 22 מתוך כמה?

בני להב: 22 מתוך 900 זה בערך 2.5%.

בני להב: התפלגות העובדים - 6 בוחני נהיגה, ומתוכם בוחנת נהיגה אחת.

בני להב: יש שני בודקי מסמכים שהם מנהלים אצלי את משרד הרישוי בשפרעם.

בני להב: יש קצין בטיחות ארצי והוא במחוז המרכז דווקא ולא במחוז הצפון.

בני להב: רב-בוחן מחוזי בבתי-ספר לנהיגה במשרד הרישוי המחוזי בחיפה.

בני להב: מפקח ימי ברשות הספנות והנמלים.

בני להב: ראש מינהלת מיעוטים- - -

עזמי בשארה: למשל, מפקח ימי - מתוך כמה הוא?

עזמי בשארה: כמה תפקידים כאלה יש?

בני להב: מתוך 12.

בני להב: כמו כן, יש ראש מינהלת מיעוטים בנושא תשתית ופיתוח במינהל היבשה, שהוא אדם שצריך להמליץ על הקצאת תקציבים לפיתוח תשתיות במסגרת אוכלוסיית בני מיעוטים במגזר הצפוני, וזה בדרגה 43.

עזמי בשארה: זו דרגה גבוהה.

בני להב: הוא גם קצין גבוה, אלוף-משנה בצבא, שהשתחרר, והוא דרוזי.

בני להב: יש לנו שני צופים בתחנה המטאורולוגית בהר-כנען.

בני להב: ה-22 כוללים גם 2 מתוך השירות המטאורולוגי שבמסגרת תחנת הר-כנען הם מנהלים את התחנה.

בני להב: יש לנו 4 מהנדסי תנועה במינהל היבשה.

בני להב: יש רכז בכיר תקציבי פרוייקטים במחוז הצפון.

בני להב: ועובדת אחת שמטפלת בתלונות ציבור במינהלת מת"ק יהודה ושומרון, ומזכירה בכירה.

בני להב: ברצוני להדגיש שבכל המשרות שאנו מפרסמים במכרזים פומביים - כמובן שאין הגבלה וכל האנשים, גם מקרב המוסלמים והדרוזים והערבים, רשאים להעמיד את מועמדותם.

בני להב: עובדה שבמסגרת בוחני הנהיגה קלטנו בוחני נהיגה ולאו דוקא מאותן משרות שהממשלה הקצתה לנו במסגרת הפרוייקט.

עזמי בשארה: מצויין.

עזמי בשארה: זה מה שאני רוצה לשמוע.

עזמי בשארה: מתוך המשרות - ולא משרות מוקצות.

עזמי בשארה: כמה ערבים נקלטו במשרות לא מוקצות?

בני להב: בשנה האחרונה קלטנו חמישה, וזה לא היה במסגרת ההקצאה לערבים.

עזמי בשארה: אני מבקש לציין שזה מצויין.

עזמי בשארה: כל הזמן אנו מחפשים דוגמאות כאלה.

בני להב: לצערנו, המשרד, כמו יתר המשרדים, נמצא בגרעון של בערך כ-50 משרות מעבר לשיא כוח-אדם שנקבע בתקציב, ואנו מוקפאים.

בני להב: כך שכרגע מתבצע במשרד שינוי מבני, ואנו לא יוצאים למכרזים אלא למשרות חיוניות ממש שהמשרד חייב לקבלן.

בני להב: השינויים המבניים האלה מחוייבים, כי חייבים להגיע לכמות המשרות שחוק התקציב מאשר ואי-אפשר לחרוג מעבר לזה.

עזמי בשארה: שמענו מבני להב שהשיעור אמנם קטן מאוד - 2.5% - אבל מה שחשוב במה שהוא אמר: ראשית - יש תפקידים בכירים, וברור שאלוף-משנה בצבא זה איש לא קרוב אלי מבחינת דעותיו, אבל לפחות זה ברור שזה מהאוכלוסיה הערבית במדינת ישראל, ושנית - הלכו על כיוון גם משרות לא מיועדות, ולדעתי זה חשוב מאד.

עזמי בשארה: אנו נשמח לשמוע האם יש לכם יעדים.

עזמי בשארה: יש לכם פה במשרד התחבורה שר שהוא בימין, מן הליכוד, אבל בכל הנוגע לטיפול באוכלוסיה הערבית אני חייב כאן לציין שזה אחד המשרדים היחידים שהוציאו כספים בשנים האחרונות למגזר הערבי ולמועצות המקומיות.

בני להב: הקצינו גם אדם מיוחד שהוא יטפל בכל התשתיות האלה.

עזמי בשארה: כן, אני שם לב.

עזמי בשארה: גם מבקר כל הזמן במועצות המקומיות וגם מסתכל על צרכי האוכלוסיה.

בני להב: שכחתי להזכיר שיש לנו עוד אדם מטעם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שמטפל בכל נושא הבטיחות במגזר הערבי.

עזמי בשארה: אתם יודעים שרמת התאונות וגם נפגעי התאונות היא הגבוהה בארץ.

עזמי בשארה: בארץ היא מהגבוהות בעולם, אבל בתוך המגזר הערבי זה הכי גבוה בתוך מדינת ישראל.

עזמי בשארה: זה לא רק בגלל התשתיות, אלא בגלל שזו האוכלוסיה שהכי הרבה נוסעת לעבודתה, לדעתי.

עזמי בשארה: תשתיות, ואין מקומות עבודה איפה שאנשים גרים ואז הם נוסעים הרבה כדי להגיע.

עזמי בשארה: זה מגביר את תאונות הדרכים.

עזמי בשארה: זה גם נהגי משאיות.

עזמי בשארה: יש יותר מדי משאיות במגזר הערבי, והן חונות ליד הבתים.

עזמי בשארה: הקטע של משרד התחבורה חשוב.

עזמי בשארה: האם יש יעדים מהבחינה הזאת?

בני להב: זה מה שאמרתי.

בני להב: אנו נמצאים כרגע במסגרת שינויים מבניים: גם בשירות המטאורולוגי, גם ברישוי, גם ברשות הלאומית לבטיחות דרכים בעקבות דו"ח שיינין, ונִצְפּה בשנת 2006 לראות איך המשרד יתארגן.

בני להב: שוב, אני חוזר: המכרזים, שאנו נפרסם, מיועדים לכל האוכלוסיות, כך שמבחינתנו אין מגבלה.

בני להב: אם אדם עונה לכישורים, אין בעיה שהוא ייקלט.

עזמי בשארה: האם אתה רוצה להוסיף?

עלי חיידר: שאלה - אצלי מופיע שיש רק שתי עובדות ערביות, ואצלכם זה משרדי הרישוי.

עלי חיידר: כלומר, יש פוטנציאל גבוה מאד שצעירות ערביות עם השכלה או אפילו בחורות, בעבודת מזכירות, יצטרפו לעבודה במשרדי הרישוי שגם קרובים למקום המגורים.

עזמי בשארה: כמה משרדי רישוי יש במגזר הערבי?

עזמי בשארה: יש ארבעה.

בני להב: בתפקיד מזכירות יש לנו רק עובדת אחת במינהלת מת"ק יהודה ושומרון.

בני להב: שתי העובדות האחרות: אחת היא בוחנת נהיגה שהזכרתי, והשניה מטפלת בתחבורה ציבורית ובתלונות ציבור.

בני להב: כך שפקידה זו רק אחת, והיא במסגרת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בצפון.

עלי חיידר: אז, חשוב מאד שבתכנית שלכם תדאגו לשלב נשים ערביות.

עזמי בשארה: כן, במיוחד כאשר במשרד הרישוי בירכא, בנצרת ובשפרעם יש כמה.

בני להב: הבעיה עם המועצות המקומיות, שרק במקום שמקצים לנו דיור אנו פותחים משרדי רישוי.

בני להב: שפרעם זה המקום היחידי שבו גם קיבלנו מהאוצר שתי משרות שמיועדות אך ורק למגזר הערבי.

בני להב: בכל המקומות האחרים הם עובדים של המועצות המקומיות.

עזמי בשארה: בשפרעם יש את ראש המועצה הערבי היחיד שהוא איש ליכוד.

עזמי בשארה: מה אתה רוצה?

עזמי בשארה: שלא יקצו שם שתי משרות?

בני להב: אדוני, זה מתקופת השר ליברמן שאיננו מהליכוד.

עזמי בשארה: נשמע עכשיו את משרד הבריאות.

הרולד בר: אני שמח לומר שהמגזר הערבי משולב אצלנו במשרד במספר רב של משרות ולאו דוקא בגלל משרות מיועדות.

הרולד בר: מועסקים אצלנו במשרד כ-1,750 עובדים שמהווים כ-6.5% מסך המועסקים במשרד.

הרולד בר: העובדים הללו מועסקים במיגוון דירוגים החל מרופאים, אחיות, אחיות בריאות הציבור, רוקחים, עובדים סוציאליים, פסיכולוגים, טכנאים, ואינני חושב שיש מקום למנות את כולם אלא אם כן תמצא לנכון.

הרולד בר: מועסקים גם מהנדסים וביוכימאים ומיקרוביולוגים, עובדים פרה-רפואיים כולל במקצוע הרנטגן.

הרולד בר: כל העובדים האלה משולבים במשרות במדרג השונה גם כן ברמות מינהל בכירות.

הרולד בר: יש לנו גם רופאים בדירוג בכיר וגם עובדים מינהליים בדירוג בכיר ואקדמאיים בדירוגים הבכירים.

הרולד בר: אפשר לציין את האחוז הגבוה של המועסקים, כמו שציינתי: כ-6.5% מסך המועסקים.

הרולד בר: הם מועסקים בכל האיזורים בארץ על כל הפרישה הארצית שאתה ודאי מכיר.

עזמי בשארה: מה קורה במטה, במשרד עצמו?

הרולד בר: במטה, במשרד עצמו, יש לנו העסקה של 7 עובדים, ואפשר לציין את מחוז הצפון שם יש לנו 820 עובדים מהמגזר הערבי שהם מועסקים בכל הדירוגים: גם רופאים, גם אחיות, גם אחיות בריאות הציבור בכל הדירוגים.

הרולד בר: כאשר יש לנו גם בדירוגים בכירים וגם בדרגי ניהול הביניים כמו שציין המשנה לנציב.

הרולד בר: כפי שאמרתי, במחוז הצפון יש 820 שמהווים שליש מסך המועסקים באותו מחוז, כלומר כ-35% מהמועסקים במחוז הצפון הם בני המגזר הערבי.

עזמי בשארה: מה קרה בנוגע לתכנית הכלכלית שסוגרים תחנות אם וילד, מה שנקרא "טיפת חלב"?

עזמי בשארה: איך תהיה השפעת הדבר הזה?

עזמי בשארה: אני מניח שהרבה מהעובדים הם בתחום הזה.

הרולד בר: לא.

הרולד בר: יש פריסה ארצית, וההיערכות היא היערכות שונה בגלל המעבר.

הרולד בר: יש תהליכים שונים של הזדקנות אוכלוסיה ומעבר אוכלוסיה.

הרולד בר: כך שבנושא הזה אין לי נתון שיכול לתת לך מענה ישיר לשאלה.

עזמי בשארה: 6.5% כולל רופאים ואחיות בבתי-חולים ממשלתיים שהם לא של קופות-החולים.

הרולד בר: לא של קופות-החולים.

הרולד בר: אלה נתונים של משרד הבריאות.

עזמי בשארה: האם יש לך הבחנה בין העובדים במשרד לבין העובדים בבתי-החולים הממשלתיים, כלומר האם אתה יכול לבודד לנו את מספר העובדים בבתי-החולים הממשלתיים שזה רופאים ואחיות כך שנוכל לחשב מתוך המשרות הניהוליות וכו' מחוץ לבתי-החולים מה אחוז העובדים?

עזמי בשארה: אני מניח, כך סתם, שכ-10% בבתי-החולים, והרבה פחות מ-6% - אני מניח, מהנסיון כך - הם העובדים במשרד.

הרולד בר: אני אציין שתפקידי המטה במשרד הבריאות הם גם בתפקידי מחוז.

הרולד בר: כלומר, משרדים הם לא רק הבניין בירושלים.

הרולד בר: לכן, אני מציין את מחוז הצפון לדוגמא שאיננו יחידה אשפוזית כמו בית-חולים, ושם מועסקים 820.

הרולד בר: כלומר, כמחצית מסך המועסקים במחוז הצפון מועסקים דווקא בתפקידי מטה.

עזמי בשארה: שם הם גרים.

עזמי בשארה: זה ברור.

עזמי בשארה: שם האוכלוסיה.

עזמי בשארה: אתה לא תביא אנשים מאיזור המרכז לעסוק שם.

עזמי בשארה: ברור שזה כך.

הרולד בר: שאלת לגבי הפילוח, ואני מנסה לענות לך.

הרולד בר: לאו דווקא בבתי-החולים אלא דווקא בתפקידי מטה וניהול כמו עובדים סוציאליים שמועסקים במשרות שונות ולאו דוקא בגלל השילוב של המשרות.

הרולד בר: אבל, חשוב לציין שהמשרות שהוקצו לנו גם במסגרת הקצאת המשרות שולבו גם 54 עובדים מהמגזר הערבי במסגרת המשרות שהוקצו.

הרולד בר: כלומר, ציינתי קודם את השילוב בכלל המשרות ואת 54 העובדים הנוספים.

עזמי בשארה: אני מבקש שיהיה פירוט בנושא הזה, אם אפשר לשלוח לוועדה.

עזמי בשארה: האם אתה יכול לעשות זאת?

הרולד בר: בסדר.

עזמי בשארה: השאלה הנוספת היא לגבי בתי-החולים עצמם.

עזמי בשארה: כמה מנהלי מחלקות ערביים יש?

הרולד בר: אין לי את הנתון הזה לפני.

יעקב ברגר: יש לנו 12 מנהלי מחלקות.

עזמי בשארה: 12 מנהלי מחלקות.

עזמי בשארה: האם יש לך פירוט לגבי סגני מנהלי מחלקות?

יעקב ברגר: ברמה הזאת לא, אני הסתכלתי על רמה ודרגה 9 רופאים, שזו הרמה המקבילה למנהלי מחלקות.

יעקב ברגר: דרך אגב, יש לנו עוד 4 רופאים בדרגה 10 שזה אומר שזו רמה יותר גבוהה.

יעקב ברגר: כלומר, בסך-הכל, ברמה שממנהלי מחלקות ומעלה - יש 16.

יעקב ברגר: אינני יודע להגיד לך כרגע כמה זה מתוך כמה.

עזמי בשארה: מה זה "ומעלה"?

יעקב ברגר: "ומעלה" זה יכול להיות ברמת סגן מנהל בית-חולים- - -

עזמי בשארה: אין מנהלי בתי-חולים ואין סגני בתי-חולים.

יעקב ברגר: נכון.

יעקב ברגר: אני אומר שזה יכול להיות ברמה שמקבילה למנהל נפה למשל.

עזמי בשארה: מנהל נפה זה מחוץ לבית-החולים.

עזמי בשארה: מנהלי נפות יש כבר משנות ה-50.

עזמי בשארה: מנהלי נפות במשרד הבריאות היו בשנות ה-60.

עזמי בשארה: אני מדבר על בתי-החולים שיש שם כבר רופאים ערבים ותיקים- - -

יעקב ברגר: עדיין אין לנו מנהל מחוז בן האוכלוסיה הערבית, אבל יש מנהלי נפות.

יעקב ברגר: כפי שאמרתי, יש לנו מנהלי מחלקות.

יעקב ברגר: בקרב הרופאים עצמם, יש בסך-הכל 290 רופאים.

עזמי בשארה: יש 290 בשירות הממשלתי.

עזמי בשארה: בקופות-החולים יש גם.

עזמי בשארה: זה מהווה כ-10% מסך הכל הרופאים.

יעקב ברגר: יש לנו בערך כ-3,500 רופאים בסך-הכל בתוך מערכת הבריאות.

יעקב ברגר: בערך 10% מתוכם הם בני האוכלוסיה הערבית.

הרולד בר: לעומת זאת, באחיות בריאות הציבור אני יכול לציין את האחוז הגבוה שעולה מעל 20%.

הרולד בר: אציין גם את הרוקחים, שהם גם אנשים מקצועיים מאד, שמגיעים לסדר-גודל של כ-15% עד 20% מסך הרוקחים שמועסקים אצלנו.

עזמי בשארה: אצלנו הטובים לרפואה, ואצלכם הטובים לטיס.

עזמי בשארה: אתה יודע שיש בעיית מיעוטים.

עזמי בשארה: כל אם פולניה רצתה שבנה ילמד רפואה, ראיית חשבון ועריכת דין.

עזמי בשארה: אצלנו לומדים תפקידי מיעוטים קלאסיים: הטובים הולכים לתפקידים האלה, ויש מחסור במדעים אחרים.

עזמי בשארה: כל אחד רוצה ללמוד רפואה, ראיית-חשבון ועריכת-דין.

עזמי בשארה: למרות שהשוק רווי בעורכי-דין, ממשיכים ללמוד עריכת-דין.

עזמי בשארה: למה?

עזמי בשארה: ככה.

הניה מרקוביץ: גם עובדים סוציאליים יש רבים.

עזמי בשארה: כן.

עזמי בשארה: אבל, יש לנו כמה מדעים שיש שם בעיה.

עזמי בשארה: אני מתקשה למצוא דוקטור אחד טוב לכלכלה ולכל מיני מחקרים שאנו רוצים, או דוקטור לפילוסופיה או סוציולוגיה.

עזמי בשארה: אבל לאט-לאט זה משתנה.

עלי חיידר: האמת היא שמשרד הבריאות הוא המשרד המוביל בקליטת העובדים הערבים.

עלי חיידר: 56% מהעובדים הערביים מועסקים במשרד הבריאות.

עלי חיידר: גם בשירות המדינה בכלל כמעט 50% מהעובדים הם במשרד הבריאות.

הרולד בר: אני מבקש לציין זאת לחיוב, מכיון שזה משרד מקצועי שהמשרות בו מאויישות על-ידי אנשים מקצועיים.

עזמי בשארה: כן.

עזמי בשארה: אין פה שטויות, נמינויים נפוליטיים הם מעטים.

עזמי בשארה: אינני רוצה שמישהו יטפל בי והוא מינוי פוליטי, זה ברור.

עלי חיידר: שאלתי - איך אפשר באמת ללמוד ממשרד הבריאות שגם המשרדים האחרים יתנו ייצוג דומה פחות או יותר לאחוז של האוכלוסיה הערבית גם במשרדים האחרים?

עלי חיידר: פה 56% הם ערבים מכלל העובדים הערבים.

עלי חיידר: 50% מכלל עובדי שירות המדינה במשרד הבריאות.

עלי חיידר: כלומר, זה פחות או יותר ייצוג הולם.

עלי חיידר: צריך לעבוד על מנת שהערבים יהיו בתפקידים יותר בכירים ממה שהם.

עלי חיידר: מה אתם יכולים להציע למשרדים האחרים?

עלי חיידר: איך אתם עושים את זה?

הניה מרקוביץ: רק תפקידים מקצועיים.

הרולד בר: המדיניות היא להתמקצע, והמדיניות היא לפתוח ולעודד אנשים להתקדם במדרג המקצועי שלהם ולהשתלב בתפקידי הניהול ולהתקדם במקצוע.

הרולד בר: זו המדיניות, וזו הדרך היחידה לתפיסתי ולתפיסת המשרד, והוא מעודד זאת והוא מבצע זאת באמצעות מכרזים.

הרולד בר: כנראה, שהבחירה מוכיחה את עצמה.

הניה מרקוביץ: עלי חיידר, לשאלתך, במשרד האוצר התחלנו להכניס משרות של כלכלנים.

הניה מרקוביץ: המשרד רודף אחרינו, ורק היום הקצינו להם עוד שלוש משרות.

הניה מרקוביץ: הוא רודף אחרינו בנושא כלכלנים ורואי-חשבון כמה משרות שאנו מוכנים לספק להם - הם מוכנים לקלוט.

הניה מרקוביץ: הם נהנים מאד מהעובדים.

הניה מרקוביץ: העובדים מתקדמים במדרגים המקצועיים במשרד.

הניה מרקוביץ: ובכלל, העובדים המקצועיים, שנכנסו בחמש השנים האחרונות, מתקדמים בלי בעיות.

הניה מרקוביץ: הם לא חסומים, והם עוברים ממשרד למשרד.

הניה מרקוביץ: הם למדו את הטכניקה והם מתחרים על מכרזים בין-משרדיים.

הניה מרקוביץ: אין בעיה בנושא הזה.

הניה מרקוביץ: אלה מעט עובדים אבל הם עובדים איכותיים.

הניה מרקוביץ: היום, יש ביקוש.

הניה מרקוביץ: אם משרד הפנים כאן, אז אציין שרק הקצינו להם משרות של קציני מחוז ומתכננים.

הניה מרקוביץ: ברור שהם יתקדמו בעתיד בתוך המדרג המקצועי במשרד.

עלי חיידר: היעד של הממשלה לשנה הבאה זה 15% מתוך הקליטה.

עלי חיידר: הממשלה קבעה שני יעדים: בשנה הראשונה - 8% מהקליטה, מה שלא אמרתם פה, והיעד לשנה הבאה שזה 15% שאינני רואה איך באמת אפשר לעמוד בו.

עזמי בשארה: עם הקליטה של החדשים אפשר לעמוד בו.

עלי חיידר: של החדשים.

עלי חיידר: זה מה שהיו צריכים לעשות השנה ולא הצליחו.

עלי חיידר: לפי החלטת הממשלה, השנה היו צריכים לקלוט 8% מהקליטה ולא מסך-הכל העובדים הערביים, והקליטה היתה רק 3%.

עזמי בשארה: אני חושב שזה בגלל שזה לא בסדר עדיפות גבוה באג'נדה שלהם.

עזמי בשארה: לדעתי יש בעיה להפוך את אחוז הערבים בשירות הממשלתי תוך שנתיים מ-2% ל-8%, אבל 15% מתוך הנקלטים - אפשר אפילו 20% מתוך הנקלטים, אם הם רק רוצים, כי יש אנשים.

עזמי בשארה: אינני מבין למה קשה לממש 15%.

עזמי בשארה: אפשר לממש אפילו 30%, אם הם רוצים.

עזמי בשארה: אך אין רצון.

עזמי בשארה: השאלה האחרונה שאני רוצה לדון בה, לפני שאנו מסיימים, היא: מה הם באמת המכשולים?

עזמי בשארה: עם נציבות שירות המדינה כבר דנו בנושא כמה פעמים אבל לא עם המשרדים, כי הם נמצאים בכל ישיבה עם כל המשרדים כך שהם שמעו את הדברים האלה כמה פעמים.

עזמי בשארה: השאלה היא האם ישנם מכשולים.

עזמי בשארה: אני רוצה שנהיה כנים לגמרי בקטע הזה.

עזמי בשארה: האם ישנם מכשולים מלבד המכשול שאין תפקידים או שאין לכולם?

עזמי בשארה: האם יש מכשול שלא רוצים לקחת ערבים בחלק מהמקומות?

תמר סליימן: אני חושבת שזה לא כל כך קשור במשרדים, משום שתהליך גיוס וקליטת עובדים בשירות הציבורי הוא בדרך-כלל על-פי מכרז פומבי, ולמשרד אין כמעט מה להגיד.

תמר סליימן: זה לא מצב שנגשים למכרז פומבי שלושה מועמדים יהודים ושלושה ערבים ונבחרים רק היהודים.

תמר סליימן: אני חושבת שיש מעט מאד היענות מצד המועמדים להגיש מועמדות.

תמר סליימן: אין מגמה לא לבחור ערבים ורק לבחור יהודים.

תמר סליימן: חד- משמעית, אין מגמה כזאת.

תמר סליימן: אבל, אני רואה מתוך סך-הכל המועמדים שניגשים למועמדים, ואני רואה מעט מאד מועמדים ערבים אם בכלל.

תמר סליימן: יתירה מזאת, משרה אחת שהוקצתה על-ידי נציבות שירות המדינה למגזר הבדואי בבאר-שבע, לא הצלחנו לאייש אותה המון זמן.

תמר סליימן: זה היה צורך בעובד סוציאלי בסקטור הזה, ולא הצלחנו לגייס.

תמר סליימן: בסוף, העברתי אותה לדרוזים בצפון, ואיישנו אותה.

תמר סליימן: לדעתי, חלק מהבעיה היא כלל לא קשורה במשרדים.

תמר סליימן: אני לא יכולה לכוון ערבי לגשת למכרזים.

תמר סליימן: הערבים צריכים לגייס.

תמר סליימן: אז, אם תגיע למצב, אחרי בדיקה, שהמשרדים מעדיפים יהודים על פני ערבים, כאן צריך לתקוף את המשרדים ולעשות משהו שיהיה תהליך הפוך.

תמר סליימן: אבל, אנו לא בשלב הזה.

תמר סליימן: לכאורה, במכרזים פומביים אין מה להגיד למשרד בכלל.

תמר סליימן: אנו אמורים לבוא בידיים נקיות, ואני מתעלמת כרגע מהקפאות, מביטולי משרות והקושי בפרסום מכרזים.

תמר סליימן: זה מתוך הנחה שיש תהליך של מכרזים פומביים.

תמר סליימן: רוב התפקידים, מעל 80% מהתפקידים, הגיוס הוא בדרך פומבית, ואתה מכוֵון לקראת משרות בכירות כשבודאי בפומבי.

תמר סליימן: אינני חושבת שהוועדה נגעה בעניין הזה שזה בכלל לא בשליטת המשרדים.

עזמי בשארה: אנו נגענו בשאלה האם יש צורך שאנו נגייס, כי אנשים לא מודעים.

עזמי בשארה: את יודעת שיש פה עניין לא בדיוק תרבותי ובטוח שהוא לא בגנים, אבל הוא עניין של פוליטיקה ומדיניות.

עזמי בשארה: אנשים כבר למדו - כמעט ירשו - שבמשרדי הממשלה לא מעסיקים ערבים והם לא פונים אפילו.

עזמי בשארה: זה מחוץ למעגל הזה של מכרזים.

עזמי בשארה: זה לגמרי מחוץ לזה.

עזמי בשארה: אקדמאי שמסיים מאסטר ו-Phd, הדבר הכי טבעי הוא שקודם כל שיחפש עבודה בארצות-הברית.

עזמי בשארה: זה הדבר הכי טבעי שקודם כל הוא חושב עליו, כי הוא חושב שפה לא קולטים.

עזמי בשארה: עכשיו יש את החוקים האלה, ואנו לאט-לאט זזים.

עזמי בשארה: לגבי זה, בסדר, אנו מתחילים לקבל מידע ולספר גם לאנשים: "תלכו, תגשו".

עזמי בשארה: אבל, אני שואל על עוד משהו: האם יש מכשולים נוספים?

יעקב ברגר: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאנו נמצאים פה.

יעקב ברגר: צריך לזכור, שקודם כל ההקצאה של המשרות המיועדות השנה מסתיימת.

יעקב ברגר: כלומר, אם לא תתקבל החלטת ממשלה שאומרת שהחל מהשנה הבאה צריך להמשיך במדיניות הזאת של הקצאת משרות מיועדות, זה יכול לפגוע ביכולת- - -

עזמי בשארה: השנה מסתיימת אחרי כמה שנים?

הניה מרקוביץ: אחרי חמש שנים.

עזמי בשארה: כלומר, זו השנה האחרונה בחמש השנים.

יעקב ברגר: אנו הגשנו הצעת "מחליטים" להגדיל גם את היקף ההקצאה מ-37.5 משרות ל-75 משרות.

עלי חיידר: גם בשיטת ה-matching, כלומר משרה במשרה?

יעקב ברגר: בשיטת ה- matching, העסק הזה לא עבד.

יעקב ברגר: אני יכול לומר זאת גם כמי שהיה במשרד הבריאות לא מעט שנים.

יעקב ברגר: ה- matchingהיה שאנו הקצינו משרות מתוך המשרד ולקבל - לא קיבלנו כלום.

יעקב ברגר: כך שה- matching לא בדיוק עובד.

יעקב ברגר: מה שבטוח עובד הוא משרה מיועדת שהיא משרה מיועדת והיא מכוּונת, כפי שאמרתי, למשרות היותר בכירות ולאותם המקומות שגם אתה בצדק עמדת עליהם, אם זה במטה המשרדים או בתפקידי הניהול הבכירים.

יעקב ברגר: הייתי שמח מאד, אם נקבל גם את סיוע הוועדה המכובדת הזאת, על מנת לנסות להביא להחלטה, כי אנו נמצאים לקראת סוף שנת 2005.

יעקב ברגר: ינואר נמצא בפתח, ואם לא תתקבל החלטה - משמעות הדבר שגם אין משרות מיועדות לשנה הבאה.

יעקב ברגר: בלי להיכנס כמובן למצב הפוליטי, הוא בהחלט בעייתי- -

עזמי בשארה: כדי לנסח מכתב בשם ועדת המשנה עכשיו לממשלה, אני רוצה לשאול אותך: מהי החשיבות של המשרות המיועדות?

עזמי בשארה: כלומר, מהו הגורל של שילוב ערבים בלי משרות מיועדות?

עזמי בשארה: האם משרדי הממשלה ביוזמתם, בלי משרות מיועדות, יקלטו ערבים?

עזמי בשארה: דרך אגב, לגבי משרות מיועדות, משרדי הממשלה לא עושים טובה.

עזמי בשארה: מייעדים להם משרה, ואיזה משרד יגיד "אני לא רוצה אותה", ואומרים לו: "רק בתנאי שתהיה ערבי".

עזמי בשארה: ודאי שיגיד "כן".

עזמי בשארה: אין פה טובה.

עזמי בשארה: השאלה היא: אם לא מייעדים, מה שדיברו למשל במשרד התחבורה: "לקחנו משרות לא מיועדות.

עזמי בשארה: היו תפקידים פנויים, ולקחנו ערבים", או משרד הבריאות שאמר שזה עניין של מקצועיות.

עזמי בשארה: השאלה היא, כשאנו נפנה לממשלה: אם לא יהיו משרות ייעודיות לערבים ליישום החוק הזה, מה גורל שילוב הערבים במשרדי המדינה?

יעקב ברגר: אי-אפשר להגיד שלא חל שינוי במודעות המשרדים - במשך 2-3 השנים האחרונות יש בהחלט שינוי מגמה ומודעות של המשרדים לגבי חובתם של המשרדים לעמוד בחוק.

יעקב ברגר: אמרתי כבר בתחילת דבריי שהתוצאות אינן מעודדות בשלב זה, למרות שאפשר היה להצביע, ואנו הרי מצביעים על זה, שיש התקדמות מסויימת - לא מספקת, אבל יש התקדמות - בהיקף איוש המשרות גם ביוזמת המשרדים.

יעקב ברגר: זה לא רק באמצעות המשרות המיועדות.

יעקב ברגר: אבל אין ספק שבלי המשרות המיועדות קודם כל ברור מאליו שאין שום סיכוי בעולם שנעמוד ביעד של הממשלה.

עזמי בשארה: את זה נגיד להם בדו"ח שלנו.

יעקב ברגר: לכן, אני אומר שאני יותר מאשר אשמח מאד שבאמת אתה או יושב-ראש הוועדה יפנו באמת לראש הממשלה להספיק עוד לדון באמת בהצעת ה"מחליטים" הזאת.

יעקב ברגר: מבחינתנו, זה דבר חשוב מאד.

עזמי בשארה: למה הוא נאבק על יותר משרדים, אדון ראש הממשלה, על מינוי שרים?

עזמי בשארה: כי יש ממשלה שצריכה לתפקד.

עזמי בשארה: על מה דיבר הנשיא קצב כל הזמן?

עזמי בשארה: על ממשלה שצריכה לתפקד.

עזמי בשארה: אז, יש ממשלה מתפקדת.

עזמי בשארה: מה זה?

עזמי בשארה: יש לו סיבות.

עזמי בשארה: הוא רוצה קולות במגזר הערבי.

יעקב ברגר: אני אשמח מאד אם הוועדה תסייע לנו, כי ההצעה ממתינה לדיון.

יעקב ברגר: אני רוצה לקוות שייקבע מועד לדיון, וכל סיוע פה הוא בהחלט חשוב.

עלי חיידר: אתם גם הגשתם זאת לוועדת השרים לענייני האוכלוסיה הערבית?

הניה מרקוביץ: ועדת השרים לא תתכנס, אבל זה הולך ישר לממשלה.

עזמי בשארה: אנו נכתוב בשם ועדת המשנה.

עזמי בשארה: הרי ממילא אנו צריכים להגיש דו"ח עוד מעט לגבי עבודת ועדת המשנה.

עזמי בשארה: אנו נגיש דו"ח שיכלול זאת.

עזמי בשארה: שוב, ברצוני לחדד את הנקודה הזאת.

עזמי בשארה: אתה אמרת שללא משרות ייעודיות אין סיכוי שבעולם שזה יקרה.

עזמי בשארה: למה?

יעקב ברגר: הסברתי.

יעקב ברגר: הסיבה העיקרית היא שישנה החלטה אחרת שמחייבת באותה מידה, בוודאי את המשרדים ואותנו, שאין להגדיל את היקף המועסקים בשירות הציבורי.

יעקב ברגר: ההחלטה הזאת בהחלט מקשה מאד, עד שזה כמעט בלתי אפשרי להגדיל את היקף המועסקים גם מקרב בני האוכלוסיה הערבית, כפי שבאמת החלטה אחרת מדברת: להגדיל את היקפם בתוך השירות הציבורי.

יעקב ברגר: לכן, בנסיבות האלה זו בעיה.

יעקב ברגר: ההחלטה השניה של ההגבלה אמורה לפוג רק בשנה הבאה, ב-31 בדצמבר 2006, ואם לא יהיה שינוי בהחלטה הזאת - ללא ספק זו הסיבה העיקרית שבגינה למעשה לא ניתן יהיה לפרוץ את המעגל.

עלי חיידר: מתי אתם מקפיאים כבר את הייעודיות?

יעקב ברגר: הייעודיות?

יעקב ברגר: בסוף השנה הזאת, כלומר בסוף 2005.

יעקב ברגר: למעשה, יכול להיות שיהיו עוד מספר מכרזים שיתקיימו, אבל הכל על חשבון ההקצאה של 2005.

עזמי בשארה: האם זה לא קיים בהצעת תקציב המדינה של הממשלה?

הניה מרקוביץ: לא.

יעקב ברגר: לא קיים.

יעקב ברגר: ההקצאה הנוספת לא קיימת.

יעקב ברגר: אנו, הנציבות, עם המועצה לביטחון לאומי הגשנו הצעה משותפת לוועדת השרים, שבראשה עומד ראש הממשלה, כפי שאמרתי - קודם כל, להמשיך את ההקצאה, ושנית - להגדיל את ההקצאה ל-75 משרות.

יעקב ברגר: דרך אגב, ההצעה הזאת היתה מקובלת על שר האוצר היוצא והנכנס, לצורך העניין, אלא שזה לא הגיע עדיין לסיכום במסגרת הוועדה.

עלי חיידר: אני חושב שזה חשוב.

עלי חיידר: זה גם מבטיח שנציבות שירות המדינה יכולה לעקוב אחרי משהו, מכיון שזה נותן להם את הכוח ואת העוצמה.

עזמי בשארה: מי שצריכים לבצע את החוק הם המשרדים, ואין לנו שיניים.

עזמי בשארה: אבל זה מה שיש לנו בינתיים.

עזמי בשארה: הרשות המחוקקת - המקסימום שהיא יכולה לעשות זה לחוקק חוק.

עזמי בשארה: עכשיו, היא עושה עוד דבר, וזה קצפת מעל לזה: היא עוד עושה ועדה לעקוב אחרי יישום החוק.

עזמי בשארה: וזהו, נגמרו השיניים שלנו.

עזמי בשארה: כל השאר הוא בידי הרשות המבצעת.

עזמי בשארה: אנו סיימנו את הקטע, אלא אם אנו רוצים לפנות לבתי-משפט, לבג"ץ, ואז אתה צריך מקרים קונקרטיים שנקלטו עובדים - 1, 2 או 3 - והמשרד הזה לא קלט ערבים למרות שערבים הגישו מועמדות.

עזמי בשארה: אז באמת אפשר לגשת לבג"ץ.

הניה מרקוביץ: אתה יודע שיש בג"ץ.

עזמי בשארה: אני יודע שיש.

עזמי בשארה: אני ממש מודה למשרדי הממשלה אחד-אחד.

עזמי בשארה: דעו שאין לנו טענות אישיות לאף אחד.

עזמי בשארה: אנו צריכים דרככם להגיע למידע, וזה הכל, וכך לעשות שהחוק ייושם וזה הכל.

עזמי בשארה: אנו ממש מודים לכם.

הניה מרקוביץ: אם יורשה לי, ברצוני לומר עוד הערה אחת לסיום: גם הכנסת מתעניינת ביישום החוק הזה, והיא החליטה להפעיל את ההעדפה המתקנת על חלק מהמשרות שלהם.

עזמי בשארה: זה ברור.

עזמי בשארה: הרי הכנסת שמה לב שהחוק לא חל עליה.

עזמי בשארה: אם היא עושה חוקים על האחרים, ראוי שגם היא תיישם זאת.

עזמי בשארה: התחיל מזה היושב-ראש אברהם בורג, לדעתי, ואני רוצה לציין את זה כאן לשבחו, ועכשיו היושב-ראש ריבלין ממשיך.

עזמי בשארה: התמנה עכשיו לתפקיד של סגן מזכיר הכנסת בחור ערבי שמנהל את סיעת חד"ש.

עזמי בשארה: סוף-סוף הכנסת מסתכלת גם על עצמה.

עזמי בשארה: אני מודה לכם.

עזמי בשארה: אני נועל את הישיבה.