ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 622, 2005-11-23 10:40

מיכאל איתן: רבותי, אני מגיע עכשיו מישיבה שהסתיימה לפני דקות ספורות בבית הנשיא.

מיכאל איתן: הישיבה התכנסה לאחר שאמש הוצגה ההצעה שמונחת לפניכם לנשיא המדינה, ליועץ המשפטי לממשלה ולמזכיר הממשלה, והתקבלה הסכמה עקרונית לפתור את המשבר הקונסטיטוציוני הזה, כאשר מצד אחד קיימת בקשה לצו לפיזור הכנסת שהגיש ראש הממשלה, מצד שני, הכנסת, בתמימות דעים, כמעט מקיר לקיר, 84 חברי כנסת תמכו בהליך חקיקה של פיזור הכנסת.

מיכאל איתן: אני מדגיש שהשאלה הקונסטיטוציונית היא, מי גובר על מי, האם המסלול של פיזור הכנסת על ידי ראש הממשלה חזק וגובר על מה שתעשה הכנסת, או האם הכנסת בחקיקתה יכולה לגבור על מה שרוצה לבצע ראש הממשלה.

מיכאל איתן: השאלה הזאת היא שאלה בלתי פתורה מאחר שהחוק שחוקקנו לא נותן תשובה ברורה איזה מסלול גובר על איזה.

מיכאל איתן: לא רק שהוא לא אומר מי גובר, הוא גם לא מסביר, ואי אפשר גם להבין ממנו, האם יש שאלת עדיפות, למשל מבחינת הקדימות, האם בזה שהכנסת התחילה בתהליך היא זוכה ב קדימות, האם יש חשיבות למתי התהליך מסתיים, האם יש חשיבות למתי התחיל בתהליך ראש הממשלה.

מיכאל איתן: לכל הסוגיה הזאת אין מענה בחוק.

מיכאל איתן: אם רוצים לדעת מה המצב המשפטי, יש פרשנים משפטיים, יש יועצים משפטיים לכנסת, יש יועץ משפטי לממשלה, אבל מי שמפרש את החוק בסופו של דבר זה בית המשפט, וכל הסיכויים שהשאלה הזאת, גם אם היא היתה מוכרעת בינינו, גם אם היא היתה מוכרעת על ידי נשיא המדינה בצורה כזאת או אחרת, כי הוא צריך- - -

זבולון אורלב: האם הוא בגיץ?

מיכאל איתן: לא, הוא צריך לתת את הסכמתו, אבל הפעולה של הסכמתו היא בהחלט בגיצה – אם הוא לא מבצע או כן מבצע, או מבצע בניגוד לחוק, הפעולה הזאת בהחלט בגיצה.

מיכאל איתן: במצב שאליו נקלענו, הגענו למסקנה שאנחנו רוצים לפתור את הבעיות האלה מבלי להיכנס לשאלת החוק וקביעת קביעות עקרוניות.

מיכאל איתן: רצינו ונצטרך לתקן את החוק, זאת תעשה כבר הכנסת הבאה, אבל אני אומר מפה למי שיהיה יושב-ראש ועדת החוקה בכנסת הבאה, חייבים לתקן את החוק בסוגיה הזאת, החוק לא נותן מענה.

מיכאל איתן: אבל בהיעדר חוק, ההיגיון ממשיך לפעול, ולפעמים להיגיון יש חשיבות יותר גבוהה אפילו מהחוק, וההיגיון הוביל אותנו לבדוק על מה אנחנו מסכימים ועל מה לא.

מיכאל איתן: ההסכמה העקרונית היתה, שברגע שהכנסת קבעה את תאריך פיזורה, זה יהיה התאריך.

מיכאל איתן: לעומת זאת עמדה שאלת תפקוד הממשלה, שהנשיא נתן לה חשיבות ואמר: אי אפשר שהממשלה תתפקד ללא יכולת למנות שרים.

מיכאל איתן: להזכירכם, כאשר הממשלה פועלת בכפוף לאותו מסלול של התפזרות הכנסת, על ידי עצמה, לממשלה אין אפשרות למנות שרים אם אין לה רוב בכנסת.

מיכאל איתן: כאשר הממשלה פועלת לפיזור הכנסת מכוח צו, נלווית לזה אוטומטית יכולת של ראש ממשלה למנות שרים, מבין חברי הכנסת בלבד, ללא אישור הכנסת.

מיכאל איתן: לסיכום סוגיית מינוי השרים, בתהליך פיזור הכנסת, התפזרות הכנסת על ידי עצמה, ראש הממשלה יכול למנות שרים, לאו דווקא חברי כנסת, אבל צריך את אישור הכנסת; בתהליך פיזור הכנסת על ידי צו, ראש הממשלה יכול למנות שרים ללא אישור הכנסת, אבל רק חברי כנסת.

מיכאל איתן: כאשר הגענו להבנה, שעמיר פרץ הכריז עליה, חבר הכנסת גדעון סער ורבים אחרים, שאמרו שאנחנו ככנסת מאוחדים בתביעתנו לפזר את הכנסת בכוח הכנסת, לא בכוח הרשות המבצעת, אבל אנחנו ככנסת גם אומרים, כל אחד באופן פרטי, שברור לנו שנהיה מוכנים, מטעמים של טובת המדינה, למינוי שרים.

מיכאל איתן: העיקרון הזה התקבל על דעת כולם.

מיכאל איתן: היתה שאלה של היישום.

מיכאל איתן: היא נבדקה והסתבר שלא נמצא שום פתרון, אלא באחת משתי החלופות, או בחלופה של התפזרות הכנסת – מינוי כל שר שהוא רוצה, אבל צריך להביא לאישור הכנסת, והכנסת תצטרך ליצור מנגנון שהיא לא נותנת יד למינויים בלתי סבירים, וזו המצאה שקשה מאוד להמציא בטווח זמן קצר.

מיכאל איתן: תארו לעצמכם שאתם צריכים לחוקק חוק או להגיע להסכמות איך מייצרים מנגנון שהוא יכול למנות את מי שהוא רוצה, ואנחנו קובעים אם זה ענייני או לא ענייני; או להבין את הסוגיה הזאת ולהגיד, שאם נקלענו למצב חירום, נלך לפי מה שהמחוקק קבע כמסלולי חירום, כאשר מתפטר ראש ממשלה או כאשר מפזרים את הכנסת מכוח צו, ואומרים לראש הממשלה שהוא יכול למנות רק מבין חברי הכנסת לתקופת החירום הזאת.

מיכאל איתן: לקחנו את שני הגורמים האלה, והצעת החוק שהונחה כאן משקפת את ההתחשבות בהם, אלא שברגע זה היא מיותרת.

מיכאל איתן: הגענו לבית נשיא המדינה, ישבו שם, כבוד הנשיא, יושב-ראש הכנסת, אנוכי, היועץ המשפטי לממשלה, מזכיר הממשלה ועוזרים ויועצים נוספים.

מיכאל איתן: שם, תוך כדי דיונים, עלתה הצעה של היועץ המשפטי לממשלה, שנשיא המדינה אימץ אותה ותמך בה, למרות שאת הפשרה הזאת גיבשתי אני, ומישהו אמר שהיא פשרה מעולה וטובה, והיה לי חבל מאוד להיפרד ממנה, אבל חשבתי שיש היגיון רב בהצעה שהם מציעים, ואני אביא אותה בפניכם.

מיכאל איתן: ההצעה שמציעים תהיה מבוססת על המהלך הבא: ראש הממשלה יתקן את פנייתו לנשיא, ויכתוב בבקשתו לנשיא המדינה, שהוא מבקש מנשיא המדינה לפזר את הכנסת ומתכוון לפרסם את ההודעה ברשומות ביום זה וזה, כשהמשמעות המעשית שלו היא שהבחירות יתקיימו ב-28 במרץ 2006.

משה גפני: אני מתנגד לזה, זה צריך להיות בכ"ח באדר, לא ב-28 במרץ.

מיכאל איתן: בתגובה למכתב ראש הממשלה, יענה לו נשיא המדינה ויאמר:

מיכאל איתן: אני מסכים לקבלת הצו שיפורסם ביום זה וזה, מתוך כוונה שהבחירות יהיו ביום זה וזה.

מיכאל איתן: הערה ראשונה.

מיכאל איתן: אחד היתרונות של ההצעה כאן, שהיא באה מכוח הכנסת.

מיכאל איתן: עלתה השאלה מה אנחנו עושים, האם יימשכו הליכי החקיקה, כן או לא.

מיכאל איתן: הממשלה אמרה שהכול מוסכם עליה בתנאי כמובן שלא יהיו הליכי חקיקה נוספים.

מיכאל איתן: אני אמרתי: מבחינת כבוד הכנסת והעקרונות שנקבעו אנחנו זוכרים שהיה כבר תקדים לפיזור הכנסת על ידי ראש הממשלה אריאל שרון, כאשר הוא התייצב בפני נשיא המדינה ופיזר את הכנסת, ובמשך כמה שעות הנשיא חתם, כי הוא התייעץ טלפונית עם ראשי סיעות, הכנסת קיבלה את זה, והמהלך היה סביר בהחלט.

זהבה גלאון: זה היה חוק הבחירה הישירה.

מיכאל איתן: לא, הוא פיזר את הכנסת.

גדעון סער: זה היה אחרי ביטול החוק לבחירה ישירה, זה היה ב-2002.

מיכאל איתן: זה היה כאשר מפלגת העבודה הודיעה שהיא לא תתמוך בתקציב, היא פורשת וכן הלאה.

מיכאל איתן: הוא בא בשבע בבוקר לנשיא, בצהרים כבר היה הצו חתום.

גדעון סער: מאחר שהייתי מעורב, בצהרים הוא כבר פורסם ברשומות.

מיכאל איתן: דבר ראשון, כפי שאמרתי, הם שואלים מה יהיה עם הליכי החקיקה.

מיכאל איתן: אמרתי שאנחנו לא מושכים את החקיקה, כי עדיין אני לא רואה את הניירות ואני עוד לא יודע איך זה סוכם, ואני אביא הכול לחברים, והכול יובא בצורה גלויה ושקופה בפני חברי הכנסת.

מיכאל איתן: דבר שני, התחייבתי בינתיים, אלא אם כן תחליטו אחרת, לא לסיים את הדיון בקריאה הטרומית ולא להביא לקריאה ראשונה את החקיקה, הכול בכפוף להחלטות כאן.

מיכאל איתן: אם יהיה כאן רוב שיחליט אחרת, מובן שהוא סוברני, כולם יודעים את זה.

מיכאל איתן: בינתיים, על מנת לאפשר את חליפת המכתבים ובדיקת המכתבים, והנשיא אמר שהוא יביא את המכתבים לפני שהוא יחתום על המכתב- - -

יצחק לוי: כמה זמן זה ייקח?

מיכאל איתן: זה יהיה בשעות הקרובות.

יצחק לוי: תכנס את הוועדה עוד פעם אחר הצהרים.

מיכאל איתן: זה מה שאני אעשה.

יצחק לוי: אם מדובר בעניין של שעות, נראה מה שכתוב, נראה שזה מספק אותנו, נראה שאין שום דבר חריג, ואז נחליט.

זבולון אורלב: אם מגיעים לאותה תוצאה, מה ההבדל?

נסים זאב: למה צריך להשלים עם הפגיעה הנוראה בכנסת?

נסים זאב: אנחנו מכופפים ראש בפני המהלך של ראש הממשלה לנשיא.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני לא חושב שאנחנו צריכים להסכים להשפלה הנוראה של ראש הממשלה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתחיל מהסוף, ולהעיר אחר כך כמה הערות.

זהבה גלאון: אני חולקת על נקודות המוצא, ולכן אני חושבת שהדיון קצת סטה.

זהבה גלאון: יש בעיה בהנחות היסוד.

זהבה גלאון: ראשית, הפשרה שבאת איתה עכשיו היא הרבה יותר מכובדת מהפשרה של אתמול, והיא יוצאת מנקודת מוצא, אם אני מבינה נכון, ואני לא משפטנית, אבל יש לי שכל ישר, שאם חוות דעתו אתמול של היועץ המשפטי לממשלה ושל היועצת המשפטית של הכנסת שקבעו שצו הנשיא גובר על חקיקה של הכנסת, זו פשרה הרבה יותר מכובדת.

זהבה גלאון: מה שעכשיו נמסר כאן זה סוג של מוצא של כבוד לכנסת.

זהבה גלאון: ולכן החקיקה של הכנסת מתייתרת, ואני מציעה לא לעשות תרגילים.

זהבה גלאון: יש עניין של הפרדת רשויות וכבוד למוסד.

זהבה גלאון: יכול מאוד להיות שכל הנושא של צו הנשיא, אמרת קודם שבוועדת החוקה הבאה יתקנו את החוק בסוגיה מי גובר על מי או מה גובר על מה, לא זה מה שצריך לתקן, צריך לתקן את העובדה שלגורם חיצוני מחוץ לכנסת יש סמכות להחליט בנושאים כאלה.

מיכאל איתן: למה אני צריך להתווכח על מה צריך לתקן בעוד שנה?

זהבה גלאון: אתה לא צריך להתווכח, אבל אני מדברת, אז תן לי עוד משפט.

זהבה גלאון: זה שריד לחוק הבחירה הישירה לראש הממשלה.

זהבה גלאון: אם לא היה הצו הזה, בכלל לא היינו נקלעים לאפשרות הזאת.

זהבה גלאון: אמרת שבתוך כמה שעות תדע.

זהבה גלאון: אני מציעה שהוועדה לא תקבל שום החלטה, כשאתה תקבל את כל חליפת המכתבים, תכנס את הוועדה, ויהיה נכון אם הוועדה תגיד שהיא מושכת את הצעות החקיקה ומקבלת את הצעת הפשרה.

יצחק לוי: אני מבקש בהצעה הזאת לברר עם ראש הממשלה את כוונותיו לגבי מינוי שרים.

יצחק לוי: אם הכוונה של ראש הממשלה לקבל הסכמה של הכנסת מראש, ויתחיל מינוי שרים באופן פוליטי ולא שקול, באופן שלא תהיה לנו שליטה בעניין, והרי יכולים להיות דברים כאלה יום-יום, ואנחנו מכירים את זה מעברו של ראש הממשלה, שבשביל להעביר חברי כנסת, הוא ימנה אותם לשרים.

יצחק לוי: אני לא חושד סתם, היו דברים מעולם.

יצחק לוי: אם ההצעה שתבוא תקבע ריסון מראש של ראש הממשלה בקביעת השרים, הרי שאני מצטרף להסכמה.

יצחק לוי: אם לא תהיה ההסכמה כזאת, אני אדרוש להעלות את ההצעה לקריאה ראשונה.

יצחק לוי: אני אבקש להעמיד את זה להצבעה.

יצחק לוי: זה צריך להיות חלק מהדיל.

יצחק לוי: אם אנחנו עושים דיל והולכים לפשרה מכובדת, הכבוד שראש הממשלה יבוא ויגלה את כוונותיו בנושא מינוי שרים, ושלא נמצא את עצמנו בעוד שבועיים כאן עם 15 שרים חדשים.

גדעון סער: שאלו שאלת הבהרה שהיא המפתח לכול.

גדעון סער: למה הצעת החקיקה שאתמול בלילה הסכימו עליה, ובאתם לבית נשיא לברך על המוגמר, איך פתאום קרה שזה לא מקובל?

גדעון סער: היא מגיעה לאותה תוצאה, אולי בדרך קצת יותר טובה.

מיכאל איתן: היה דיון, היו דעות שונות, עמדתו של נשיא המדינה הובעה, ומצאתי שאם זה קשור בעניינים של העדפה של הצעה כזאת או אחרת, שאין הבדל מהותי בתוצאה, אני מוכן לקבל את ברכתו של נשיא המדינה לנוסח שמועדף.

מיכאל איתן: שמעת גם כאן שההצעה שאני הצעתי פחות טובה מהצעת הנשיא.

זבולון אורלב: למה?

מיכאל איתן: אני יודע שלא.

מיכאל איתן: אבל אם התוצאה קרובה לזהה, וזה מעמד נשיא המדינה, לא כדאי ללכת על קוצו של יו"ד ולהיאבק נגד עמדת נשיא המדינה.

יצחק לוי: האם דיברתם על עניין של ריסון במינוי שרים?

מיכאל איתן: הנושא של מינוי השרים הולך לפי מודל החוק, אנחנו לא קובעים כלום לגבי מינוי השרים.

מיכאל איתן: ברגע שמפועל צו, בכלל לא שואלים את הכנסת, כי נשיא המדינה גם לא חייב להתייעץ עם הכנסת, לא כתוב בחוק שהוא חייב להתייעץ עם הכנסת.

מיכאל איתן: אם נשיא המדינה היה חותם אתמול, ראש הממשלה היה ממנה שרים, בתום 21 יום, את מי שהוא רוצה מבין חברי הכנסת.

מיכאל איתן: מה היית עושה?

עזמי בשארה: הוא היה הולך לבג"ץ.

מיכאל איתן: הוא לא יכול ללכת לבג"ץ, כתוב בחוק במפורש שמותר לראש הממשלה למנות חברי כנסת כשרים, ללא אישור הכנסת.

יצחק לוי: אין כאן רצון לכופף ידיים, יש רצון להגיע להסכמה.

יצחק לוי: אני מבקש שחלק מההסכמה תהיה העניין של מינוי השרים.

יצחק לוי: לא לשים את היד על הקופה של המדינה לצורך הישגים פוליטיים.

יצחק לוי: אם לא, כל אחד יעשה מה שהוא חושב, ונראה איך נתמודד עם זה.

מאיר פרוש: גם הנשיא לא ירצה לתת לשרון את האפשרות למנות כמה שרים שהוא רוצה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אין פה משבר חוקתי, יש בעיה קטנה שהיתה נפתרת בהיגיון ישר, אם לא היה מתלווה למשבר הזה משבר מוסרי, ולא חוקתי.

עזמי בשארה: כלומר, כאשר היה משבר חוקתי ושני מסלולים יצאו לדרך, בשאלה איזה מסלול עדיף, אפשר לשבת ולהתפשר על זה, אם המצב היה נורמלי, כלומר, אם ראש הממשלה לא היה מתפלג ממפלגתו, לא היה מקים מפלגה, וחברי הכנסת לא היו חוששים שהוא רוצה לשכנע חברים מסיעתו להצטרף אליו על ידי מינויים כשרים.

עזמי בשארה: זה מצב בלתי אפשרי, וזה לא עניין חוקתי, זה עניין מוסרי, זה עניין ערכי.

עזמי בשארה: זה עניין פוליטי ולא עניין חוקתי.

עזמי בשארה: לא היתה בעיה אם המצב היה נורמלי, הוא היה ניצב מול נשיא המדינה ומגיש את התפטרותו, וכבר היה מסלול כזה בכנסת.

עזמי בשארה: לא היתה בעיה, היו יושבים ומתפשרים.

עזמי בשארה: רק החשש הוא בדיוק מה שחבר הכנסת לוי מצביע עליו, עניין השרים.

עזמי בשארה: אם התפשרתם על עניין המועד, בכל העניין הזה אתה צודק, אדוני היושב-ראש, טיבן של פשרות שמוותרים לפעמים על מה שבן אדם כתב.

עזמי בשארה: בנושא מינוי השרים לא שמענו כלום, וזה הנושא שאנחנו צריכים לשמוע עליו.

עזמי בשארה: כל השאר פתיר, לא שפיט.

עזמי בשארה: אפשר לפתור אותו בהיגיון ישר, בשכל ישר.

אתי לבני: אני רוצה להצטרף לנושא של מספר השרים או תפקידי השרים, ואני מציעה שנסכים על שלושה שרים או חמישה שרים או שר ביטחון.

יצחק לוי: תלוי אם שרי הליכוד מתפטרים או לא.

אתי לבני: אם יתפטרו.

זבולון אורלב: הוא יכול גם לפטר אותם.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול גם לפטר אותם.

אתי לבני: צריך להגביל את מינוי השרים, וצריך להראות לציבור שכאן המחלוקת.

אתי לבני: נטיית לבי שהכנסת תפזר, וצר לי שבמקרה הזה אנחנו מעבירים את הסמכות ואת כיפוף הידיים למקום אחר.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, ממתי הנשיא מתערב בעבודתה של הכנסת.

נסים זאב: אני מניח שהנשיא שמע על החלטת הכנסת לפזר את הכנסת.

נסים זאב: זה בעצם אי אמון בממשלה.

נסים זאב: מה שנעשה בפועל, שלאחר החלטת הכנסת ראש הממשלה הלך לנשיא כדי להקים את ממשלת הצללים שלו, והוא מקבל כוח ויכולת לעשות תעמולת בחירות, להקים את הממשלה שלו מהיום, לא אחרי הבחירות.

נסים זאב: זה מה שקורה בפועל.

נסים זאב: הלוא את מי הוא ימנה היום?

נסים זאב: את האנשים המקורבים אליו, אלה שצריכים להיות במפלגה העתידית שלו, אותם הוא ממנה כשרים.

נסים זאב: זה אבסורד, דבר שלא יעלה על הדעת.

נסים זאב: חייבים לצמצם את מספר השרים, זה חייב להיות בהסכמה.

נסים זאב: ואני מקווה שבכל מקרה אי אפשר לבוא ולבטל את החלטת הכנסת, כי זו פגיעה בריבון, בכנסת ישראל.

נסים זאב: כאשר הכנסת חוקקה, הלכה בתהליך החקיקה, שפתאום ראש הממשלה מפעיל לחץ פוליטי על הנשיא ובא לשנות את החלטת הכנסת.

זבולון אורלב: תוך כדי הדברים שאלתי אותך, ואני רוצה להבהיר את הנקודה.

זבולון אורלב: קודם כול, יש הנושא של מניעת שחיתות שלטונית ומניעת ניצול, שסעיף 29 ינוצל על ידי ראש הממשלה לקידום עניינים פוליטיים.

זבולון אורלב: לצערי, הרקורד של ראש הממשלה לא טוב בעניין הזה, ואנחנו לא חושדים בכשרים בסוגיה הזאת.

זבולון אורלב: הסוגיה שהועלתה כאן של מינוי השרים היא נקודה קריטית ביותר.

זבולון אורלב: הנקודה השנייה היא שאלת מעמד הכנסת.

זבולון אורלב: אני לא מבין עד לרגע זה מדוע אי אפשר ללכת על פי ההצעה שלך?

זבולון אורלב: מה מונע לחוקק את החוק שתחולתו רק לאחר מכן, אם לא מתפרסם צו?

זבולון אורלב: מה החשש של ראש הממשלה?

זבולון אורלב: אני אומר בגלוי, כשאמרת את זה, מיד הראש שלי התחיל לעבוד שעות נוספות, ואני חשדן.

מיכאל איתן: גם אני.

זבולון אורלב: מכתבים אפשר למשוך חזרה, ודברים יכולים להשתנות.

זבולון אורלב: לא יהיה חוק.

מיכאל איתן: אני חשדן כמוך, אבל אני לא מוצא בסיס לחשד.

מיכאל איתן: אני פועל לפי ההיגיון.

מיכאל איתן: כל זמן שהחשד לא הוכח, אני לא צריך לחפש.

מיכאל איתן: אתה אומר שיש כאן אולי איזה טריק.

מיכאל איתן: אם יש טריק, תגיד לי, אני לא אסכים.

זבולון אורלב: ראש הממשלה יכול לבטל את הצו, הוא יכול לחזור בו, ואז אין חוק, והכנסת לא מתפזרת.

מיכאל איתן: אנחנו נפזר את הכנסת.

זבולון אורלב: מתי תפזר, כשכבר כולם נמצאים בפגרה?

זבולון אורלב: למה צריך את זה?

מיכאל איתן: ראש הממשלה לא יכול לחזור בו מהצו.

מיכאל איתן: ברגע שהוא פורסם ברשומות זה כבר מסלול אוטומטי.

אתי לבני: יש גבול לפנטזיות.

מיכאל איתן: אני לא חושב שראש הממשלה יכול, ואסור לתת פרשנות משפטית בלי לבדוק, אבל נדמה לי שראש הממשלה לא יכול, מרגע שפורסם הצו ברשומות, לבטל, כי אז חלים 21 יום שמישהו אחר יכול להציג את המועמדות.

זבולון אורלב: עד לישיבה הבאה, אם אפשר, שתהיה חוות דעת משפטית, שתנוח דעתי, כי אני חשדן.

זבולון אורלב: אם אני יודע שיש חליפת מכתבים שמוצגת בפנינו, ואין בלתה, אין חזרה ממנה ולא יכולים לעשות שום קומבינה ושום טריק, זה עניין אחד.

זבולון אורלב: אם אני צריך לסמוך על שיקול דעת ועל כל מיני שיקולים אחרים, יש בעיה.

זבולון אורלב: אם יתמלאו שני התנאים האלה, אני אתמוך בעניין הזה.

מיכאל איתן: אני מסכים.

מיכאל איתן: תודה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, נקודת המוצא שלי היא שצריך לתת כבוד לנשיא המדינה, ואני אסביר למה.

גדעון סער: דבר ראשון, כי נשיא המדינה נתן כבוד לכנסת.

גדעון סער: נשיא המדינה נדרש לפני יומיים על ידי ראש הממשלה לתת הסכמתו לצו.

גדעון סער: ונשיא המדינה, מפאת הליך חקיקה שהחל באותו יום, אבל לא החל כאשר ראש הממשלה היה אצל נשיא המדינה, הוא החל אחר-הצהרים, הבין שיש כאן מצב מורכב.

גדעון סער: אני לא אומר את הדברים הבאים בשם נשיא המדינה, אני אומר בשם עצמי, היה ניסיון להציב את הכנסת בפני עובדות, אז נשיא המדינה עיכב את חתימתו, הוא עמד מול חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה, שביקשה ממנו משהו, ואמרה: אין לך שיקול דעת, תחתום.

גדעון סער: גישתי המשפטית שונה, אבל אני לא נכנס לזה כרגע.

גדעון סער: נשיא המדינה רצה להגיע לאיזון שיכבד את רצון הכנסת שישתקף בהסכמה שאליה הגיעו כל סיעות הבית, למעט הסיעה שאישרנו היום בוועדת הכנסת את התפלגותה, לגבי מועד בחירות, בתהליך שהתחיל והיה ביוזמת ובברכת ראש הממשלה, לפני שראש הממשלה הגיע לנשיא המדינה.

גדעון סער: אני חושב שהנוסח שהיה כאן לפנינו היה פתרון יותר טוב, במובן זה שהיינו מגיעים לאותה תוצאה על דרך של מעשה חקיקה, ולכן זה פתרון יותר טוב.

גדעון סער: זה היה הרושם שלי אתמול בלילה, שיש הסכמה סביב העיקרון הזה.

מיכאל איתן: אכן היתה.

גדעון סער: בסופו של דבר היתה ישיבה אצל נשיא המדינה.

גדעון סער: אני מבין את יושב-ראש הוועדה גם כשהוא לא נכנס לכל הפרטים, וברגע זה אנחנו צריכים לכבד את המגמה שהסתמנה אצל נשיא המדינה, אשר אומר שהוא רוצה לכבד את התוצאה המעשית של רצון הכנסת וחברי הכנסת.

גדעון סער: נכון, אפשר להגיע לזה בדרך שאנחנו יותר אוהבים, בחקיקה, אבל אנחנו גם לא רוצים לשים את נשיא המדינה במצב שבעוד כמה ימים הוא יהיה נתון לסערה ציבורית, מאמרים וקריאות וכדומה.

גדעון סער: לגבי מינוי השרים.

גדעון סער: אם הנשיא היה נותן הסכמתו לצו שביקש ראש הממשלה, הרי ממילא ראש הממשלה היה יכול למנות מקרב חברי הכנסת מי שהוא רוצה.

גדעון סער: נגיד שהיינו מסיימים את מעשה החקיקה ובמקביל היה צו, יש בכלל שאלה מה גובר, אנחנו אפילו לא יודעים אם אנחנו "מתפשרים" או לא, ונגיד ש"התפשרנו".

גדעון סער: הנשיא, רצונו לחתום על הצו תוך כיבוד רצון הבית הזה לגבי מועד הבחירות.

גדעון סער: אם הוא עושה את הדבר הזה, ממילא הסמכות למנות שרים מקרב חברי הכנסת היא סמכות קיימת לפי המסלול של הצו.

גדעון סער: לא השתתפתי בפגישה בבוקר, אבל צריך לתת גיבוי למה שקרה בבוקר, מתוך תפיסה שהנושא הזה מיושב בדרך שנותנת כבוד לנשיא המדינה, שבסך הכול ניסה במשך יומיים לאזן בין הרשות המבצעת לרשות המחוקקת.

גדעון סער: אפשר להגיד שאפשר היה לאזן בצורה טיפה שונה מבחינה קוסמטית, אבל בסופו של דבר הוא הגיע לתוצאה שהיא תוצאה שמבטאת את רצון הבית הזה.

גדעון סער: לכן אנחנו צריכים לתת את ברכת הדרך לאותה הסכמה.

אריה אלדד: בשנים האחרונות התלוננו על זה שראש הממשלה מפעיל רוב דורסני, והפעם הוא מפעיל מיעוט דורסני.

אריה אלדד: 85 חברי כנסת, פלוס-מינוס, אמרו מה שהם רוצים, וראש הממשלה מפעיל מיעוט דורסני בניגוד לדעתם.

אריה אלדד: הבעיה פה היא לא ה-28 או ה-8 בחודש, זה לא העיקרון, העיקרון הוא אם אפשר למנות את הסוס לסנטור, והוא יכול למנות את מי שהוא רוצה, ולצפצף על הכנסת כמה שהוא רוצה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, ברשות היושב-ראש אני מוכרח להעיר הערה אחת שאנחנו כל הזמן מתעלמים ממנה.

ראובן ריבלין: צריך לזכור שכל מה שעושה ראש הממשלה הוא על פי חוק שיצא מתחת ידיהם של חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מציע לחברי הכנסת השבע-עשרה, ואני מקווה שכל אלה היושבים כאן יהיו גם בכנסת השבע-עשרה, כלומר, אני מקווה, זאת לא קביעת עובדה, לבוא ולשקול את קיומו של סעיף 29 כאשר אנחנו נמצאים בעידן שאין בו בחירה ישירה של ראש ממשלה, כי הבחירה הישירה לראש ממשלה בהחלט נתנה איזה יתרון לראש ממשלה שנבחר על ידי הריבון, כמו שהכנסת עצמה החליטה, אבל אין לנו להלין אלא על עצמנו, גם אם לא היו אלה חברי הכנסת הנוכחים כאן שהצביעו או השתתפו בהצבעה לקביעת סעיף 29.

ראובן ריבלין: היו באותה תקופה חבר הכנסת בשארה, זבולון אורלב, מיקי איתן, יולי אדלשטיין, אני, נסים זאב, שאני רואה כאן – היינו פה, הצבענו בעד או נגד, החוק מחייב אותנו, והחוק עדיין קיים.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה אינו מבקש להטיל שררה שלא נתנו בידיו, ויכול להיות שאנחנו צריכים לשקול את הדברים.

ראובן ריבלין: במצב הנתון היום אנחנו צריכים לשקול כמובן איך אנחנו יכולים לקבל קודם כול את רצונה של הכנסת, ולהפוך אותה, מבחינה פרקטית, לדבר שהוא יהיה.

ראובן ריבלין: דהיינו, בחירות ב-28 במרץ, ולא בחירות לפני כן.

ראובן ריבלין: בהנהגתו של יושב-ראש ועדת החוקה, ובעזרתו של חבר הכנסת גדעון סער, יושב-ראש הקואליציה--

גדעון סער: יושב-ראש סיעת הליכוד.

ראובן ריבלין: --ועכשיו יושב-ראש סיעת הליכוד, אני גם לא יודע מה זה קואליציה, אני גם לא יודע מה זו סיעת הליכוד, הכול אותו דבר.

ראובן ריבלין: שני החברים האלה ראויים לכל הברכות על כך שעמדו על משמר הכנסת.

ראובן ריבלין: אני רוצה לברך את נשיא המדינה שהיה יכול לקיים באופן פורמלי התייעצות כזאת או אחרת, ולאחר מכן לאפשר לראש הממשלה לחתום, אבל הקפיד על כבודה של הכנסת, ולגופו של עניין, על הדברים הנעשים כאן.

ראובן ריבלין: האקדמיה תשקול את הדרכים שהכנסת פעלה בהם, על-פי חוות דעתם של יועציה, או הממשלה, על פי חוות דעתה של יועצה.

ראובן ריבלין: אבל היום, בכל מקרה, ובכל דרך שלא נלך, כל הדברים האלה מיותרים, בהישג שהשיג יושב-ראש הוועדה, בהשתתפות מזכיר הממשלה והיועץ המשפטי לממשלה.

ראובן ריבלין: זה דבר שראוי שהכנסת תקבל, שכן במסורת של ישראל אנחנו אומרים זאת בצורה אחרת, אבל אני רוצה לומר בצורה חיובית: נשיא בעמך תכבד.

מיכאל איתן: אני גם רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת, הוא נתן גיבוי מלא.

מיכאל איתן: שעות שהוא הקדיש לעניין, בדיקה ועוד בדיקה, הוא ייצג את הכנסת, אני בסך הכול עזרתי לו בעניין הזה.

מיכאל איתן: הוא בהחלט ראוי לכל הברכות, הוא עמד על המשמר.

אריה אלדד: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני יושב-ראש הוועדה, אינני מטיל ספק בכך שלראש הממשלה יש סעיף בחוק שבעזרתו הוא מפעיל מיעוט דורסני.

אריה אלדד: הוא שאמרתי: מיעוט דורסני, כי 80 חברי כנסת ומעלה אמרו בדיוק מה שהם רוצים.

אריה אלדד: ראש הממשלה אמר שהוא מתעלם מרצונם, ויש לו סעיף לעשות אחרת.

אריה אלדד: כלומר, בעזרת המיעוט שבידו והחוק שבידו הוא רומס את 85 חברי הכנסת הללו.

אריה אלדד: זה באמת לא עקרוני אם זה ה-28 או ה-8, זה לא צריך להיות שוט עלינו, אם כבר אונסים אותנו, שלא נעשה פרצוף שזה פשרה.

אריה אלדד: אתה רוצה אונס, למה אנחנו צריכים להשתתף במעשה של שחיתות שלטונית, שחיתות שלטונית של מינוי מי שהוא רוצה, כמה שהוא רוצה, לתפקיד של שרים כדי לזכות בבחירות הבאות?

מיכאל איתן: עוד מעט גם תגיד שאנחנו ממנים אותם.

אריה אלדד: התנאי היחיד שאנחנו יכולים להסכים לדבר כזה- - -

מיכאל איתן: החוק קובע.

מיכאל איתן: מה זה שחיתות, שהחוק קובע שבזמן ממשלת מעבר ראש הממשלה יכול למנות שרים מבין חברי הכנסת בלבד?

מיכאל איתן: במה אנחנו מושחתים שאנחנו מכבדים את החוק?

אריה אלדד: שאנחנו מקבלים את הפשרה הזאת.

מיכאל איתן: זה זילות של המושג שחיתות.

אריה אלדד: ממש לא, משום שתראה את מי ימנו, ואז לא תבוא ותגיד שזו היתה זילות.

מיכאל איתן: המעשה יכול להיות מושחת, אבל זה שאני נותן לראש ממשלה בזמן ממשלת מעבר, אם הוא יישאר עם חמישה שרים, כלי למנות שרים, המעשה של מתן הכלי הוא לא שחיתות, השימוש בכלי בצורה מושחתת הוא מעשה השחיתות.

מיכאל איתן: על תערבב בין הדברים.

אריה אלדד: למה אני צריך להשתתף בזה?

מיכאל איתן: בזה שאתה לא נותן לו את הכלי, זה מושחת.

אריה אלדד: ממש לא.

אריה אלדד: אנחנו יכולים להמשיך בתהליך החקיקה, יבוא הצו ויאנוס אותנו?

אריה אלדד: אנסו אותנו, לא השתתפנו בזה, זה ההבדל.

מיכאל איתן: אני מעדיף להתפשר ולא להגיע למצב שיאנסו אותי.

אריה אלדד: הפשרה היחידה שרלוונטית כאן היא להסכים עם מה שסיכמתם, ובלבד שהשרים מובאים לאישור הכנסת, ואז תדע אם הם ראויים או לא ראויים.

אריה אלדד: יש אחריות לכנסת, שהכנסת לא תיתן למדינת ישראל להתנהל בלי שר אוצר ובלי שר ביטחון, אבל אם ימנו אנשים שלהבנתנו אינם ראויים, לא נסכים.

ראובן ריבלין: ההיגיון שלך הוא היגיון שאני מבין בצורה נפלאה, רק שלא עשינו שום פשרה עם הממשלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, אני מקבל את עמדתך, לא עשינו שום פשרה עם הממשלה.

ראובן ריבלין: בא נשיא המדינה ואמר: ראיתי שנימוקיו של ראש הממשלה לבקש שר לפי 29, בדין יסודם, והוא ביקש מהכנסת.

ראובן ריבלין: ההסדר הוא לא בינינו לבין הממשלה, אלא בינינו לבין נשיא המדינה, ואני חושב שאנחנו צריכים לכבד את רצונו של נשיא המדינה.

ראובן ריבלין: אתה אומר שאם יש חוק שמאפשר לראש הממשלה לעשות דבר שלפי דעתך לא ייעשה, מוטב שיעשה זאת בלי שנסכים.

ראובן ריבלין: לא הסכמנו, וחבר הכנסת איתן לא ניהל משא ומתן עם הממשלה, חבר הכנסת אמר לנשיא המדינה כן או לא, על פי מה שנשיא המדינה שאל את הממשלה.

אריה אלדד: כי ראש הממשלה הפך את הנשיא- - -

ראובן ריבלין: עובדה שנשיא המדינה, בסופו של דבר, אילץ את הממשלה לבוא לידי הסכמה שהבחירות יהיו ב-28 במרץ ולא ב-8 במרץ.

אתי לבני: מה עם מספר השרים?

אתי לבני: זה הנושא.

אתי לבני: האם אפשר להגיע להסכמה?

מיכאל איתן: הישיבה עכשיו תיגמר ללא כלום, כי נביא את הניירות ונסכם.

מיכאל איתן: החברים ביקשו לקיים ישיבה עם ההחלטות.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר שיש חשש, אדוני היושב-ראש, ודאגה שאתה שומע מחברי הכנסת, כמעט כולם, פה אחד, באותו נושא, התחיל עם זה הרב לוי והמשיך כמעט כל מי שקיבל רשות דיבור.

מאיר פרוש: המטרה של הישיבה היא לחדד את משמעות הדבר לנשיא.

מאיר פרוש: אני בא מישיבה של ועדת הכנסת, רק עכשיו היא הסתיימה, היתה בקשה להתפלגות סיעת הליכוד.

מאיר פרוש: מי חתום על המסמך?

מאיר פרוש: שישה שרים, שישה סגני שרים, יושב-ראש ועדה שהיה יכול להיות שר לפני שבועיים, ועוד חבר הכנסת, עמרי שרון.

מאיר פרוש: מה אומר המסמך הזה?

מאיר פרוש: בעוד שלושה שבועות תבוא בקשה חדשה לוועדת הכנסת.

מאיר פרוש: לא בכדי הבקשה להתפלגות מהליכוד באה משישה שרים, כולל ראש הממשלה, שישה סגני שרים, ובקושי יש חבר כנסת אחד או שניים.

מאיר פרוש: במשחק להגיד שלא נוכל לנהל את המדינה, אתה צריך להזכיר לנשיא המדינה שעל רבין גם אמרו שהוא ניהל את המדינה, היו לו שמונה תיקים, הוא היה גם שר הביטחון.

מאיר פרוש: אי אפשר לנהל את המדינה?

מאיר פרוש: אפשר למנות שר, שניים , שלושה.

מאיר פרוש: אתה צריך לחדד לנשיא, שאם ניתן לראש הממשלה למנות שרים כאוות נפשו, הוא יברך את השחיתות.

מאיר פרוש: אני לא חושב שהנשיא רוצה בזה.

מאיר פרוש: אחרת, בעוד שבועיים, "אחריות לאומית" תגיש בקשה ל-21 שרים ו-18 סגני שרים.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, היתה עכשיו ישיבת ועדת כנסת, ואכן אישרנו את השם "אחריות לאומית", אבל איך שסיימנו את הישיבה, בא דובר הסיעה החדשה והודיע שעוד פעם חוזרים ל"קדימה", דקה אחרי שוועדת הכנסת אישרה.

גדעון סער: איזה אחריות?

ראובן ריבלין: האחריות הלאומית מחייבת ללכת קדימה, ואחר כך שני צעדים אחורה.

ראובן ריבלין: ..

מיכאל איתן: זו תהיה : "אחריות לאומית בע"מ, קדימה לחווה.

מיכאל איתן: "

יולי יואל אדלשטיין: גם מבחינת השם אפשר: אחורה לאומי...

רשף חן: לא, לא, חוזרים לעזה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש הכנסת, קודם כול, כולנו מבינים לאיזו סיטואציה נקלענו.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא חולק על חברי הכנסת אריה אלדד ואחרים, שקובעים שראש הממשלה עשה מעשה שרבים מאתנו אולי לא היה עושים גם אם יש סעיף 29 בחוק-יסוד: הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי בניגוד לרצון הריבון של הכנסת ככנסת, לא חבר כנסת פרטי או סיעה פרטית, ברוב מכריע, יותר משני שלישים מחבריה בפועל, בעת ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, כמו שאמרת, אדוני יושב-ראש הוועדה, ובצדק, וגם אני מברך אותך ואת יושב-ראש הכנסת, ואת יושב-ראש סיעת הליכוד על כל המאמצים, הוויכוח או המשא-ומתן לא היה מול הממשלה, הוא היה מול הנשיא וכל אלה שייעצו מבחינה משפטית, מבחינת הלקונה שנוצרה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני בין אלה שחושבים שהפשרה שהושגה, צריך לכבד אותה, כי בזה אנחנו מכבדים גם את כל המשא-ומתן שניהלתם בשם כולנו.

מיכאל איתן: אני לא רוצה שאנשים ירגישו כך, הבהרתי שם בצורה המפורשת ביותר, שהוועדה תחליט.

מיכאל איתן: לא נעשה כאן שום דבר.

מיכאל איתן: בכוונה אני מקפיד, אל תזרוק את ההסכמה על זה שמישהו החליט ולא נעים להגיד לו לא, כדי שלא תהיה אי נעימות.

מיכאל איתן: אפשר לקבל כאן החלטה שלא מסכימים.

מיכאל איתן: כולם חופשיים לקבל החלטה כזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אם תאפשר לי לסיים, תראה שאני בדיוק לזה חותר.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא הובנתי נכון, זה לא מתוך אי נעימות שאני מרגיש כלפיך או כלפי רובי ריבלין כשאני אומר שצריך לקבל.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שבסיטואציה שנוצרה, זה מה שנותר לנו לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מסכים עם אריה אלדד שלא התאריך כאן חשוב, אלא משהו אחר.

יולי יואל אדלשטיין: מספרים על יהודי פשוט בשם "רבינוביץ", שבעקבות מלחמת ששת הימים והתקררות היחסים בין ברית-המועצות לישראל העיפו אותו מן המפלגה הקומוניסטית.

יולי יואל אדלשטיין: מספרים על סדרת חלומות שהוא חלם, וחלום מספר אחת, שפורצת מלחמה בין ישראל לברית-המועצות, והטנקים של ישראל כובשים את ברית-המועצות, מגיעים לכיכר האדומה, ועל הטנק הראשון יושב דיין כמנצח.

יולי יואל אדלשטיין: באים כל פרנסי העיר וברז'נייב, באים אליו עם מפתחות העיר והם אומרים: אנחנו נכנעים.

יולי יואל אדלשטיין: מה הסכם הכניעה?

יולי יואל אדלשטיין: מה הדרישות שלכם מברית-המועצות.

יולי יואל אדלשטיין: ובחלום של רבינוביץ, ודאי אומר משה דיין: אין לנו שום דרישות, העיקר, תחזירו לרבינוביץ את כרטיס חבר המפלגה הקומוניסטית.

יולי יואל אדלשטיין: ברור לגמרי על מה כל הוויכוח.

יולי יואל אדלשטיין: אם נמחק עכשיו את הסעיף שמאפשר למנות את השרים, ברור שלא תהיה שום פשרה, ויאנסו את הנשיא.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה שאני מתבטא כך.

יולי יואל אדלשטיין: ברור למה חותרים, שיחזירו לרבינוביץ את כרטיס חבר המפלגה הקומוניסטית.

יולי יואל אדלשטיין: על זה כל הבהלה.

יולי יואל אדלשטיין: רק מינוי שרים מעניין את ראש הממשלה, על מנת שיהיה לו שליש מן הסיעה ואפשרות להתפלג וכן הלאה.

מיכאל איתן: אז אוטומטית אנחנו גם יורדים בתאריך.

נסים זאב: התאריך לא מקודש.

מיכאל איתן: רק ביום של האדמו"ר אי אפשר לעשות בחירות, כי יש ציון יום השנה לפטירתו.

רשף חן: לנוצרים יש קדוש לכל יום, ואז אנחנו מסודרים.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, פשרה היא טובה כעיקרון, והפשרה הזאת טובה גם לגופה.

רשף חן: היה כאן מצב שעמדו על המאזניים ראש הממשלה ורצונו וכבוד הכנסת ורצונה, וביניהם עמד הנשיא, ומה שהכריע וצריך להכריע הוא כבוד הנשיא, מפני שבעניין התאריך, שזה הדבר המהותי שהיה חשוב לכנסת, הכריע רצון הכנסת, ונדחה רצון ראש הממשלה.

רשף חן: ראש הממשלה רצה לקיים את הבחירות ב-8 במרץ.

רשף חן: ובעניין הפרוצדורה, האם זה ייעשה בצורה של חוק או בצורה של צו, הכריע רצון ראש הממשלה ונדחה רצון הכנסת.

רשף חן: זה המקרה המובהק שבו שני הצדדים יוצאים מעט לא מרוצים, זה סימן שהשופט עשה מלאכה טובה.

רשף חן: אני חושב שהנשיא עשה כאן הכרעה נכונה וטובה, צריך להודות לו, ולברך על האיזון הנכון שהוא מצא כאן.

רשף חן: אני רוצה להתייחס בקצרה לדברים שאמר אריה אלדד.

רשף חן: כשאנחנו מדברים על דמוקרטיה, אנחנו צריכים להתחיל לאמץ את המנהג האמריקני של כיבוד גם של הפרוצדורה הדמוקרטית.

רשף חן: זה לא נכון מצדנו לחשוב, משום מה, שכל דבר שאנחנו לא מסכימים איתו, זה סימן שהוא לא דמוקרטי.

רשף חן: הפרוצדורה הדמוקרטית שנקבעה פה, בבית הזה, ראויה לכבוד מצדנו, ואם הבית הזה קבע שיש מנגנון של פיזור הכנסת והוא מאפשר מינוי שרים, אנחנו צריכים לכבד את זה, עד שיקום מישהו וישנה את החוק, ולא לומר כאשר משתמשים בחוק, כחוק, זה לא דמוקרטי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד נבחר לכנסת בבחירות שהתקיימו על פי צו, לפי סעיף 29.

אריה אלדד: לא בניגוד לרצונם של רוב חברי הכנסת באותה עת.

אריה אלדד: פה ההתנגשות, שהריבון לכאורה אומרת לו לא.

רשף חן: חבר הכנסת אלדד, שזה אחד האנשים שאני יותר מעריך בכנסת הזאת, יודע שגם בעניין שאלת היציאה מעזה והאופן שבו היא אושרה, זה היה הליך דמוקרטי, מפני שהוא הלך לפי הפרוצדורה הדמוקרטית.

רשף חן: אשר למינוי השרים, מינוי השרים כשלעצמו הוא לא יותר או פחות מושחת או בלתי ראוי ממה שהכנסת הזאת עושה כל הזמן, כשהיא ממנה, אני כבר לא יודע כמה יש, 32 שרים וסגני שרים, לפי הסכמים קואליציוניים.

אריה אלדד: הנצחת הקדנציה הרעה?

רשף חן: חבר הכנסת אלדד, השחיתות תוסר אם סוף סוף נכבד את החוק שקובע מספר סביר של שרים, ואז הוא יחול גם על המינוי הזה וגם על המינויים הקואליציוניים.

רשף חן: המצב הנוכחי, שבו הכנסת כל פעם מרשה לעצמה למנות עשרות שרים מכוח הסכמים קואליציוניים, הוא מושחת לא פחות מאשר הסמכות שתינתן פה לראש ממשלה.

רשף חן: זו בדיוק אותה תוצאה.

רשף חן: המינוי הזה, שאני מעריך שיהיה מושחת, אני לא אומר שהוא יהיה לא מושחת, הוא יהיה מושחת באותה מידה, הוא ייבחן על ידי הציבור לאור המינוי.

רשף חן: אם אריאל שרון יעשה את מה שאני מעריך שהוא יעשה, מינוי כל חבריו ובני זוגם להיות שרים בממשלה, ולו לתקופה של שלושה חודשים, ולו רק כדי שיוכלו לנסוע ב"וולוו", אני מניח ומקווה שהציבור יידע להסיק את המסקנות.

אתי לבני: יכול להיות שאפשר להגיע להסכמה.

אליעזר כהן: אני לא רוצה להוסיף מילים על זה שהממשלה הזאת קמה ונפלה על מינויי השרים.

אליעזר כהן: אני שמח שיושב-ראש הכנסת נמצא פה ושומע את דברי.

אליעזר כהן: אחרי שגמרנו להתבייש בוועדת הכנסת במה שחבר הכנסת פרוש תיאר, גמרתי להתבייש שם ועברתי לוועדת הכלכלה.

אליעזר כהן: ומה היה בוועדת הכלכלה?

אליעזר כהן: בוועדת הכלכלה העלו הצעה לסגור את מרכז ההדרכה של משרד החקלאות.

אליעזר כהן: פאר היצירה של הציונות – החקלאות בארץ-ישראל.

אליעזר כהן: בדיון הזה כבר התחילה מלחמת הדיאדוכים, שר מול שר.

אליעזר כהן: השר אהוד אולמרט, שר האוצר, מציע לסגור את מרכז ההדרכה הלאומי שלנו לחקלאות, נגד רצונו של שר החקלאות, שהוא השר הממונה על התיק ועל הנושא, השר ישראל כץ.

ראובן ריבלין: בשביל זה צריך להפסיק את ישיבות הפוליטיקה.

אליעזר כהן: המאבק לבחירות לא רק התחיל, מינויי שרים לא רק נמשכים עם כל מינויי השרים, זה הולך ומחמיר, ויש פגיעה בנושאים לאומיים.

אליעזר כהן: החקלאות לא צריכה להיפגע במאבק בין אולמרט לבין ישראל כץ.

אליעזר כהן: אני מנצל את ההזדמנות הזאת לדווח לכם מה קורה בחדרי הוועדות.

מיכאל איתן: רבותי, תקבלו הודעה ברגע שנקבל את המסמכים.

מיכאל איתן: להערכתי, בשעות אחר-הצהרים.

ראובן ריבלין: יש מעט אנשים שעשו כל כך הרבה למען כבודה של הכנסת כמו יושב-ראש הוועדה.

מיכאל איתן: תודה רבה.