ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 281, 2005-11-28 11:00

קולט אביטל: אני מציעה עכשיו שנציג את הממצאים.

קפלה יוסף: יפה, עכשיו מכאן אני מתחיל.

קולט אביטל: אני לא מנסה חס וחלילה למצוא תירוצים, אבל יכול להיות שגם המצב בשוק לתעסוקה בתארים אקדמאים לא הכי טובה היום לכולם, גם זאת אפשרות.

קולט אביטל: אבל לגבי הקהילה האתיופית היה צריך באמת בדין ובחוק ובכל דרך אחרת לעסוק באפליה מתקנת.

קפלה יוסף: חברים, זו תמצית הסיפור של העסקת האתיופים פחות או יותר, אני משליך את הסיפור שלי על כלל העדה וספציפית לחבר'ה האקדמאים.

קפלה יוסף: בממצאים שלנו גילינו שהדבר המשמעותי ביותר זה קשרים חברתיים.

קפלה יוסף: קשרים חברתיים יש לזה השלכות של שיוך חברתי במאגר התעסוקה, במאגר החברתי.

קפלה יוסף: אנחנו גילינו שהחברים פשוט מנותקים מהשיוך בחברה המרכזית, אלה המועסקים מוצאים את עצמם בשולי החברה בתפקידים פשוטים, בדרישה לגישור.

קפלה יוסף: בכלל במסגרות שזה לא בתחום כישוריהם, לא מתאים לכישוריהם, הם מועסקים בתפקידים שאינם בתחום הכישורים שלהם.

קולט אביטל: תגיד לי, על איזה מדגם עשיתם את המחקר, כמה אנשים ומה הממצאים הכמותיים גם.

קפלה יוסף: לגבי האנשים, זה מתפלג לארבע קבוצות אקדמאים: צעירים לאחר הצבא; נשים, בדגש נשים חד-הוריות והמבוגרים.

קפלה יוסף: אלה ארבע קבוצות שלנו שהם בסך-הכל 100 נחקרים.

קולט אביטל: צעירים לפני צבא שהם כבר אקדמאים?

קפלה יוסף: לא, צעיר שמשתחרר, מה הוא הולך לעשות למחרת השחרור מהצבא.

קפלה יוסף: אקדמאים זו קבוצה אחרת.

קולט אביטל: אתה מדבר קודם כללי ואחר-כך נכנס לתחום האקדמאים?

קפלה יוסף: כן, אני חושב שכן.

קולט אביטל: אז תסביר כדי שנבין.

קולט אביטל: הסקר הוא רק על אקדמאים?

קפלה יוסף: לא, הסקר הוא על ארבע קבוצות שציינתי כרגע.

קפלה יוסף: שזה צעירים מיד אחרי הצבא, אמהות חד-הוריות, מבוגרים ואקדמאים.

קפלה יוסף: אלה ארבע קבוצות שאנחנו התייחסנו אליהם.

קפלה יוסף: כמו בן שאנחנו שמנו דגש, וגם המחקר שם דגש, על האקדמאים עצמם.

קפלה יוסף: זה שיש להם תואר ראשון, תואר שני וכו' ומה באמת העיסוק שלהם היומיומי?

קפלה יוסף: אז הדבר האחר שגילינו, לחברים האקדמאים חסרים קשרים חברתיים שפשוט הם עדיין נמצאים באיזה שהיא מסגרת שהיא שייכת אך ורק להם ולא מאפשרת להם להשתלב בתחום המרכזי של החברה הישראלית.

קולט אביטל: זאת אומרת, שכדי להשתלב בג'וב שיש לו צורך בכישורים אקדמאים, אתה חייב להפעיל קשרים חברתיים?

קפלה יוסף: כן.

קולט אביטל: זאת המסקנה?

קפלה יוסף: כן.

קפלה יוסף: חבר מביא חבר.

קפלה יוסף: לא פלא שיש כל-כך הרבה חבר'ה, גם משכילים, שעובדים במשימות של אבטחה כי חבר מביא חבר, זה כוח זול.

ונדה קסהון: גם אצל הישראלים זה כך.

קולט אביטל: האתיופים לא ישראליים?

קולט אביטל: תכף אנחנו נשמע מה קורה כשיש מכרז.

קולט אביטל: את זה הבנו.

קולט אביטל: עכשיו בוא נדבר על הדוח.

קפלה יוסף: אז קשרים חברתיים אמרתי, בסדר, זה דבר אחד.

קפלה יוסף: הדבר השני, בתחומים שיש באמת ריכוז גבוה של מועסקים יוצאי אתיופיה.

קפלה יוסף: תרומתם נהדרת, הם מעצמת הארגון, הם תורמים יוצא מן הכלל והמסקנה היא פשוטה, מרוצים מהם.

קולט אביטל: יוסף, כשאתה מדבר על אוכלוסייה אקדמאית, תן לנו קצת הבנה כשהחברים בקהילה האתיופית מסיימים אוניברסיטאות, על איזה מקצועות אנחנו מדברים.

קולט אביטל: יש מגוון של מקצועות, האם הרוב הולכים בעיקר לעבודה סוציאלית, כפי שאני שומעת.

קולט אביטל: או האם יש מגוון רחב של מקצועות?

קפלה יוסף: תראי, עבודה סוציאלית, לדעתי, הלוואי וכולם היו מועסקים בעבודה סוציאלית, שזה תפקיד שבפני עצמו הוא מאוד חשוב, שבא לסייע לקהילה.

קפלה יוסף: לצערי התוצאות הן אחרות, אנשים שיש להם תואר ראשון או תואר שני, עובדים בתפקידי גישור, בתוך הקהילה, בתוך השכונות.

קולט אביטל: איזה מקצועות הם לומדים?

קפלה יוסף: חינוך ועבודה סוציאלית, הם המרכזיים.

קולט אביטל: אלה שני המקצועות.

קולט אביטל: אבל יש לנו גם עורכי-דין.

קפלה יוסף: יש לנו גם עורכי-דין.

קולט אביטל: יש אתיופים שהולכים לרפואה ולמקצועות מדעיים?

קפלה יוסף: יש.

קפלה יוסף: אולי היום זה התחיל לתפוס תאוצה.

קפלה יוסף: יש אבל כשאנחנו עושים השוואה יחסית לאיזה תחומים, אז בהחלט התחום החברתי שזה עבודה סוציאלית וחינוך, הוא הבולט ביותר.

קולט אביטל: עכשיו מבחינה כמותית, על איזה מספרים אנחנו מדברים.

קולט אביטל: האם יש לכם מידע כמה מסיימים מדי שנה אוניברסיטאות וכמה מביניהם מועסקים במקצוע שאותו הם למדו.

קולט אביטל: כי היתר שולחים בלית ברירה, לתחנה המרכזית הבנו את המסר.

קולט אביטל: אני פשוט מבקשת לדעת, נניח מסיימים, אני שמעתי שיש תופעה של 3,000 אקדמאים שסיימו אוניברסיטאות ואין להם תעסוקה, האם זה נכון?

ברברה סבירסקי: מה שהכי מעניין זה, שאין מספרים מדויקים.

ברברה סבירסקי: כל שנה מסיימים בין 250 עד 300 אקדמאים.

ברברה סבירסקי: לא כולם מובטלים, אנחנו מדברים על הליך של עשר השנים האחרונות, כשבכל שנה סיימו 250 - 300, אז יש לפחות 3,000 אקדמאים, לא כולם מובטלים, חלק מהם עובדים.

קפלה יוסף: מה שמעניין במחקר גם, מה התפקיד בעבודה, מה זה העבודה הזאת, האם העבודה היא במסגרת הכישורים, היכולת שלהם.

קפלה יוסף: אני אומר, רוב האקדמאים שמועסקים שם הם פשוט, העיסוקים שלהם מאוד מבישים.

קפלה יוסף: הם מתביישים להוציא את התלושים ולהראות את זה, אם זה לחבר שלהם או למשפחה שלהם.

קפלה יוסף: זה דבר מאוד מביש, הם מתביישים ומתוסכלים.

קפלה יוסף: המחקר הזה הוא המדגם המייצג של כלל החברה, יחסית לגודל האוכלוסייה שלנו, אני יכול להגיד שזה כן מייצג.

קפלה יוסף: אם ניקח את שלושת האלפים לשאלתך, ואנחנו נבדוק פחות או יותר באיזה מועסקים, אנחנו בדקנו את זה במינהל הסטודנטים שהוא אחראי על התחום הזה.

קפלה יוסף: אין בכלל מדיניות אדם שלמד בתחום הזה, לשלוח אותו בתחום שהוא למד.

קפלה יוסף: אין מדיניות כזאת, אלא איפה שיש תפקיד שולחים אותו לשם.

קפלה יוסף: אם זה גישור בבתי-משפט, אם זה גישור בתוך השכונות, אם זה גישור בתעסוקה, איפה שיש מקום עבודה, העיקר שילך לעבוד.

קולט אביטל: אני חושבת שזה תפקיד מינהל הסטודנטים.

קולט אביטל: מינהל הסטודנטים, בדרך-כלל, מטפל בסטודנטים כל עוד הם סטודנטים.

קולט אביטל: אני רוצה לשאול את משרד הקליטה, כי אני זוכרת שבזמנו או נקרא לזה בזמני היה במשרד הקליטה וגם במשרד העבודה היה דבר שנקרא "לשכה לתעסוקת אקדמאים".

קולט אביטל: מי שאני זוכרת זה יגיד לכם כמה שזה ותיק הסיפור הזה, מי שעמד בראש הלשכה הזאת היה Nan ever dam , יוסי שריד.

קולט אביטל: ככה אני הכרתי את יוסי שריד שבזמנו כשאני טיפלתי בהחזרת סטודנטים ישראלים מחוץ-לארץ, יוסי שריד טיפל במציאת עבודה לסטודנטים שסיימנו את לימודיהם.

קולט אביטל: זאת אומרת, לשכת תעסוקה לאקדמאים.

קולט אביטל: האם יש היום במשרד הקליטה פונקציה כזאת?

עופר אופן: אצלנו יש פונקציה שהיתה קיימת תקופה ולשמחתי הבחור שמנהל את הפונקציה יצא לשליחות באתיופיה על-מנת להביא עוד אנשים משם.

עופר אופן: כרגע קלטנו מישהו אחר שימלא את מקומו.

עופר אופן: הפונקציה הזאת היא באמת לא פונקציה טבעית של מינהל הסטודנטים.

עופר אופן: זוהי פונקציה שנוצרה כתוצאה מכורח.

עופר אופן: והמצב היה כזה שסטודנטים באמת סיימו ללמוד ולא כל-כך הצליחו למצוא תעסוקה.

עופר אופן: במסגרת אותה תפיסה שלא רק להכין אותם לקראת התואר אלא גם את הצעד האחד קדימה, החלטנו כן להוסיף את הפונקציה הזאת שמטרתה העיקרית היא לאו דווקא השמה אלא יותר הכנה לקראת עולם התעסוקה.

עופר אופן: איך למצוא, איך לכתוב קורות חיים, איך להתראיין, איך למצוא את המקורות האלו שאת מדברת עליהם, את המרכז לתעסוקה לאקדמאים, איך לפנות אליהם.

קולט אביטל: אבל יש מרכז לתעסוקת אקדמאים?

עופר אופן: במשרד העבודה.

עופר אופן: יש גם במשרד הקליטה, מרכזי קליטה לתעסוקת אקדמאים.

עופר אופן: יש גם במשרד הקליטה שמתעסקים רק בעולים.

קולט אביטל: אורנה, את רוצה להגיד משהו על זה?

אורנה פינדלינג: כן.

אורנה פינדלינג: לנו יש כמובן את המרכז לתעסוקת אקדמאים אנחנו מטפלים גם בעולי אתיופיה.

אורנה פינדלינג: אני לא יודעת אם לומר לצערי או לשמחתי בכל הארץ מתוך כ7,500- עולים מאתיופיה שמטופלים בכל הלשכות הרגילות, יש בסך-הכל 61 עולי אתיופיה שמטופלים בלשכות לתעסוקת אקדמאים.

קולט אביטל: האם יכול להיות שהם לא יודעים שהם יכולים לפנות ללשכת הזאת?

אורנה פינדלינג: אני אתן בקצרה את פרופיל ואת התרשמות האנשים שלנו, למה כנראה הם לא מגיעים.

אורנה פינדלינג: הם אנשים צעירים, שחוץ מאחד שלמד שם, כולם למדו וקיבלו את השכלתם האקדמית בארץ.

אורנה פינדלינג: 75 אחוזים מהם לערך, הם בוגרי מקצועות מדעי החברה והרוח, כמו שפה אמרו, יש ביניהם מורים, יש גם עובדים סוציאליים אבל זה לא כל-כך הרבה אצלנו לפחות כמו שההתרשמות הכללית.

אורנה פינדלינג: יש כמובן האחרים, יש מקצועות ביולוגיה, מהנדסים, שלושה עורכי-דין שאחד מהם השכר האחרון היה 12 אלף ש"ח.

אורנה פינדלינג: זאת אומרת, זה מה שראוי לציין.

אורנה פינדלינג: הם נמצאים בלשכה בסך-הכל כחודשיים-שלושה בדרך-כלל הם מסתדרים, יש להם מוטיבציה גבוהה לעבודה, מטפלים בהם כמו בכל אחד אחר וההתרשמות שלנו שהם כנראה נמצאים אצלנו בתקופת מעבר בין עבודה לעבודה.

אורנה פינדלינג: ואחר-כך או שהם מסתדרים בכוחות עצמם או.

קולט אביטל: אבל כשאת מפנה את האנשים למקומות עבודה, א – האם אלה מקומות עבודה שתואמות את כישוריהם או את הרקע שלהם.

קולט אביטל: ב – האם את יודעת שמקבלים אותם בלי בעיה, או שאומרים: "אה, אתיופי אני לא יודע".

אורנה פינדלינג: עשיתי את הבדיקה, הגיל הממוצע של כולם הוא 30, וכפי שידוע לכם עד גיל 35, אם לא נמצאה לאנשים חודשיים עבודה במקצועם שלהם, אפשר לשלוח אותם לכל עבודה.

אורנה פינדלינג: מהבדיקות שאני עשיתי דווקא רוב השליחות לעבודה הן במקצועות שלהם.

אורנה פינדלינג: אני התפלאתי לראות שקיבלתי את הסטטיסטיקות ולצערי קיבלתי אותם רק אתמול.

אורנה פינדלינג: זאת אומרת, רק אתמול הודיעו לי על זה, אז אולי הייתי יכולה להתכונן יותר אם הייתי מקבלת מקודם.

קולט אביטל: את הישיבה הזאת תכננו כבר לפני למעלה מחודשיים.

אורנה פינדלינג: אנחנו קיבלנו זאת רק ביום חמישי, ובאמת חבל כי אפשר היה להתכונן יותר.

אורנה פינדלינג: לשאלתך, אם אנחנו מפנים למקצועות שלהם?

אורנה פינדלינג: אנחנו מפנים בשלב הראשון, בחודשיים הראשוניים, וגם אחרי זה.

אורנה פינדלינג: יש גם הפניות כמו לכל אחד אחר למקצועות שהם לא במקצועם, אבל זה כמו לכל ישראלי אחר.

אורנה פינדלינג: בהחלט את התשובה לשאלה איך המעסיקים מתייחסים אליהם, האם הם מתייחסים אליהם כאל עולים מאתיופיה או כמו אל כל אחד אחר, את זה לא בדקתי, אני מוכנה לבדוק את זה.

קולט אביטל: או-קיי, תודה רבה.

קסהון ונדה: אני עובד במשרד החינוך וגם בארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה.

קסהון ונדה: אני לא עברתי על כל מה שאמרו הממצאים של המחקר, אבל אני רוצה לציין עובדה פשוט שאני מבין.

קסהון ונדה: בין 10 ל- 30 אחוז, הסתדרו בכל המקומות שהם עוסקים במקצועות שלהם.

קולט אביטל: כמה?

קסהון ונדה: בין 10 ל- 30 אחוז למדו רפואה או מדעים מדויקים , הם בסדר, ועובדים לפי המקצוע שלהם.

קסהון ונדה: אבל מה שאני אומר, להערכתי 70 אחוז שלמדו מדעי החברה והרוח, אלו שמסתדרים יותר, מסתדרים בכל מיני ארגונים והמקומות הנכונים.

קסהון ונדה: לגבי השאר, אני רוצה לציין עובדה.

קסהון ונדה: פה אנחנו נמצאים באמת על מה שהמדינה או שהממשלה יכולה לעזור זה בתחום המגזר הציבורי.

קסהון ונדה: שמה המשרות תפורים מראש, הולכים למכרז, אין לנו שם נציגים שיכולים.

קולט אביטל: יש פה דרך אגב נציג של נציבות שירות המדינה?

קולט אביטל: כי יש גם "חור" בעניין הזה.

קסהון ונדה: שולחים קורות חיים נגיד למכרז, מתראיינים, לפני שהם מגיעים לשם, כבר אנחנו יודעים מי הבן אדם שתפור שמה למשרה הזאת.

קסהון ונדה: או שלגבי לשכת התעסוקה, כל ארגון שיודע יש עולים מאתיופיה, יש אגף ללשכת תעסוקה, לכתוב קורות חיים, אני למדתי באוניברסיטה, לא צריך את לשכת התעסוקה שהולכים לגישור או למקומות.

קסהון ונדה: אני בכוחות עצמי יכול להגיע אליהם, אלו שלשכת התעסוקה גם בלשכת התעסוקה הרגילה וגם במינהל הסטודנטים, שום דבר לא עוזר.

קסהון ונדה: מה שרציתי לציין, גברתי יושבת הראש, שתדאגי שבמגזרים כמו מס הכנסה, ביטוח לאומי ובמגזר הציבורי תהיה בכל שנה איזושהי מכסה מסוימת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: נציגת נציב שירות המדינה, מה עם החוק שחוקק בכנסת?

הניה מרקוביץ: לאחרונה תוקן החוק אבל עוד לפני התיקון לחוק אנחנו עשינו למען הקליטה, אולי לא בצורה מיועדת ונקודתית, אלא בצורה טבעית.

הניה מרקוביץ: בשירות המדינה שמונה כ-55 אלף עובדים אני רוצה להסביר כאן לכולם, שירות המדינה זה משרדי הממשלה בלבד, לא כולל את משרד החינוך, לא כולל את ביטוח לאומי.

קולט אביטל: סליחה, משרד החינוך הוא לא משרד ממשלתי?

הניה מרקוביץ: סליחה גברתי, לא את המורים, לא את משטרת ישראל, לא את צה"ל.

הניה מרקוביץ: מתוך 55 אלף עובדי המדינה, אנחנו מעסיקים בלי שום חוקים ובלי שום דברים, ילידי אתיופיה בלבד, 490 ילידי אתיופיה.

קולט אביטל: באיזה משרות, של מנקות?

הניה מרקוביץ: לא, סליחה גברתי, אין לנו מנקות בכלל בשירות המדינה.

הניה מרקוביץ: הם מועסקים במשרות, במטלות קבועות, הם לא צפויים לפיטורים, אלה לא משימות שמחר נגמרות.

קולט אביטל: את יכולה לתת לי בבקשה דוגמה לאיזה סוג משרות?

הניה מרקוביץ: אני מצטערת גברתי, אני לא הבאתי אתי את הנתונים, אבל אני אשמח.

קפלה יוסף: כמה יש לך במעמד קבוע?

הניה מרקוביץ: המעמד הקבוע הוא לא מה שמשנה.

הניה מרקוביץ: מה שמשנה, שמתוך ה55- אלף עובדי מדינה יש לנו עשרת אלפים עובדי מדינה שעובדים בחוזים.

הניה מרקוביץ: ככה היתה שיטת הקליטה בשנים האחרונות.

הניה מרקוביץ: עכשיו גם אם יש מתוך העובדים האלה עולי אתיופיה, דינם הוא כדין אותם עובדי מדינה.

הניה מרקוביץ: זה לא מטלות שאנחנו לוקחים עובד ומתכוונים כעבור שנים.

קולט אביטל: את מדברת על כך ש- 490 מועסקים במשרות פקידותיות, אם הבנתי אותך נכון?

הניה מרקוביץ: משרות שונות, חלקם הגדול במשרד הבריאות.

קולט אביטל: או-קיי.

קולט אביטל: כמה מביניהם אקדמאים, יש לך מושג?

הניה מרקוביץ: לא, אין לי את הנתון כאן, אני מוכנה להציג את הנתונים אם גברתי תבקש.

קולט אביטל: אנחנו נבקש את הנתונים ובהזדמנות חגיגית זו, כיוון שהחוק נכנס לתוקפו, אני אבקש מכם לומר מה עשיתם מאז נכנס החוק לתוקפו.

הניה מרקוביץ: או-קיי.

הניה מרקוביץ: אז מאז שנכנס לחוק לתוקפו מאז שהיה שינוי בחוק, קודם כל הרחיב לנתונים שלא קיימים בידינו.

הניה מרקוביץ: כי כשאני מדברת על 490 אני מדברת על אנשים שהם ילידי אתיופיה.

הניה מרקוביץ: החוק מדבר גם על כאלה שאחד מהוריהם הוא יליד אתיופיה, אין לנו נתונים כאלה.

הניה מרקוביץ: כרגע אנו נערכים בטופסי קליטה לשירות לבקש את הנתון הזה מהעובדים כדי שנוכל לדווח.

קולט אביטל: אני לא מבינה, אנחנו מחפשים נתונים או שאנחנו לפי החוק הזה, פונים למשרדי ממשלה כדי לפתוח משרות בפניהם.

הניה מרקוביץ: קודם כל אני רוצה להסביר ברמת הנתונים ולאחר מכן להסביר את העשייה.

הניה מרקוביץ: אז ברמת הנתונים, הנתונים האלה לא שלמים מול החוק כי הם מדברים רק על ילידי אתיופיה.

הניה מרקוביץ: וכאמור יש בוודאי גם קליטה של כאלה שנולדו בארץ או בארצות אחרות.

קולט אביטל: אבל את זה שמענו, בואי תעני לשאלתי בבקשה.

הניה מרקוביץ: לעניין שאלתך, היו לנו כבר שתי פגישות עם משרד הקליטה, הוקם צוות.

הניה מרקוביץ: אנחנו רוצים לבחון מהו סוג ההשכלות או הבוגרים איזה סוג של בוגרים יש לנו בקרב האוכלוסייה האתיופית כדי שנוכל לייעד להם משרות מתוך שירות המדינה.

הניה מרקוביץ: אם אנחנו היום נכריז על משרה של מיקרוביולוג ונגיד שהיא מיועדת לאתיופי ויש רק בוגר אחד כזה, אז כמובן שאין טעם לעשות את זה.

הניה מרקוביץ: אנחנו רק נפגשנו בשבוע שעבר, אנחנו מתכוונים להיפגש גם הקהילה.

קולט אביטל: אגב, מתי נכנס החוק לתוקפו?

הניה מרקוביץ: לפי כחודש, חודש וחצי.

הניה מרקוביץ: אנחנו גם מתכוונים להיפגש עם הארגונים, עם נציגים של הארגונים כדי לתאם ציפיות להסביר לקראת מה אנחנו הולכים, מה מבוקש.

קולט אביטל: האם יש פניה לכל משרדי הממשלה.

קולט אביטל: למשל אני לוקחת דוגמה, משרד החוץ מפרסם כל שנה מכרז, האם יש מכרז לצוערים, האם יש, כמו שבזמנו היתה מדיניות לקלוט דרוזים נדמה לי או משהו כזה, וזה קרה דווקא בזמן השר ארנס.

קולט אביטל: האם יש היום פנייה שלכם למשרדי ממשלה שונים?

הניה מרקוביץ: אנחנו נערכים לקראת זה.

הניה מרקוביץ: ברגע שנוכל למפות מה יש לנו בקרב האוכלוסייה, אם יש לנו מספיק עורכי-דין שיכולים להתמודד במכרזים או איזה מקצועות, כאן צוין עובדים סוציאליים, אנחנו כנראה נפנה לאגף התקציבים דרך החלטת ממשלה, נבקש משרות מיועדות.

אדמסו אללו: אני ממשרד התעשייה, המסחר ותעסוקה.

אדמסו אללו: האמת שהגב' מציינת עובדים בשירות הציבורי, בשירות המדינה, ולדעתי אפילו גם עכשיו אם היא תציב אותו באיזה משרדים הם נמצאים, היא יכולה להגיד רק במשרד הבריאות, אחיות מעשיות שבקורסים מיוחדים שהם למדו וסייעות שניים.

קולט אביטל: יש במשרד החוץ לפחות אתיופית אחת טובה מוצלחת.

אדמסו אללו: זה בזכותה של גאולה כהן, בזכותה שבאמת נלחמה והכניסה אותה.

אדמסו אללו: בשום משרד אחר אין אתיופים שלא מכניסים, גם אם הם נמצאים במשרדים אחרים, הם נמצאים במעמד זמני, מפטרים אותו ומכניסים אותו, מפטרים ומכניסים אותם.

אדמסו אללו: כן.

קולט אביטל: אני מבקשת ממך לסיים.

אדמסו אללו: כן, אני מצטער.

אדמסו אללו: אני מאוד מעריך אותך, כאן באמת מדברים דברים מאוד מועילים לבני העדה, ולכן חבל שזו הכנסת האחרונה שאת בראש ועדת העליה והקליטה.

קולט אביטל: תדאג לזה שאני אבחר מחדש.

אדמסו אללו: את באמת אישה מקצועית בנושא של העליה והקליטה.

אדמסו אללו: מה שאני רוצה להגיד, שכאשר באמת יש איזו בעיה, לא לטאטא את הבעיה של בני העדה, לדעתי יש ליצור העדפה מתקנת.

אדמסו אללו: יש 51 משרות שלפני שמונה שנים כבר אושרו בשירות המדינה.

אדמסו אללו: האם את יכולה להגיד מתוך 57 משרות שהם אושרו, בעקבות החלטה של הממשלה האם יש באמת העדפה מתקנת לבני העדה, זה יכול להועיל.

אדמסו אללו: שלושת אלפים בוגרי האוניברסיטאות הם מובטלים, הם מסתובבים כמו שהוא אמר, הם בשמירה היום נמצאים.

אדמסו אללו: אני לצערי עובד במשרד התמ"ת ואני יודע את זה, אני לא מדבר סתם.

קולט אביטל: מה עושה שירות התעסוקה במשרד התמ"ת?

אדמסו אללו: לצערי זו מדיניות של הממשלה.

אדמסו אללו: אצלנו רשומים 60 אקדמאים.

אדמסו אללו: השאר יש להם משפחה, יש להם ילדים, הם צריכים לפרנס, הם עובדים בעבודות מזדמנות.

קולט אביטל: תודה רבה.

אברהם נגוסי: הבעיה פה, אם אנחנו רוצים באמת לפתור את הבעיה של הקהילה, אנחנו מוכרחים לדבר בצורה אמיתית ביותר.

אברהם נגוסי: אנחנו יודעים את המציאות, אנחנו לא מנסים לשים אותה מתחת לשטיח, כי אחר-כך מתפוצץ לנו על הפרצוף.

אברהם נגוסי: לכן אל תציגו דברים לא נכונים, תציגו את הדברים הנכונים, נמצא פתרון כולם ביחד וכדי שיהיה פתרון.

אברהם נגוסי: למשל איך אתם אוספים את הנתונים לגבי אקדמאים.

אברהם נגוסי: האם אתם יוצאים בגלוי שכל העדה האתיופית תדע שכל אקדמאי שנמצא בבית יכול לפנות אליכם.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני רוצה לחזור לממצאי הדוח, זמנה, אתה רוצה להציג את הנתונים?

זמנה אחיהון: בהחלט.

זמנה אחיהון: ממצאי הדוח אינו קשור אלי כהוא זה, רק התלוויתי במסגרת הכובע שלי לתפקיד, ריכזתי את פרויקט מגשרים תעסוקתיים מטעם עמותת "פידל".

זמנה אחיהון: בכובע השני שלי אני אקדמאי שבאמת בלהט הדברים, גם מה שקפלה הציג וגם מה שהחברים שהציגו.

קולט אביטל: אתה אקדמאי ויש לך תעסוקה עכשיו בתחום שלך?

זמנה אחיהון: אקדמאי ויש לי תעסוקה לא בכיוון שלי.

הניה מרקוביץ: מה סיימת?

זמנה אחיהון: קורות חיי אם תרצי, יישלחו לך.

הניה מרקוביץ: רק תגיד לי איזה לימודים סיימת ומה אתה עושה?

זמנה אחיהון: זו לא שיחה אישית.

זמנה אחיהון: אני בוגר תואר ראשון בתקשורת וסוציולוגיה, בוגר תואר שני בביקורת ציבורית פנימית.

זמנה אחיהון: אם צריכים מבקר מדינה בשירות הציבורי, אני אשמח להגיש את מועמדותי.

זמנה אחיהון: אני עכשיו עושה תואר שני במשפטים כדי שתהיה לי השכלה משפטית ובהנחה שבבוא היום אולי אזכה לקבל משרה בתור מבקר.

קולט אביטל: בוא תגיד לנו כי אין לנו זמן על כל ההקדמות, לגופו של עניין.

זמנה אחיהון: לגופו של עניין.

זמנה אחיהון: אני רוצה להתייחס קודם כל לגבי פרויקטים מיוחדים שמוצעים על-ידי מרכז אדווה.

זמנה אחיהון: הדוח כשלעצמו הוא לא חדש שלי, בתחושה האישית שלי אני אומר, הוא לא מחדש לי.

קולט אביטל: אנחנו מנסים עדיין לדבר על הממצאים של הדוח.

קולט אביטל: בוא, אנחנו מדברים כרגע כבר שבע דקות מסביב, תגיד לי מה מבחינתך חשוב, תתרכז בממצאים.

זמנה אחיהון: אני הקדמתי ואמרתי, אני לא עשיתי את המחקר, אני לא קשור במחקר.

קולט אביטל: בסדר.

קולט אביטל: מרכז אדווה אמר לי שאתה תציג היום, אתה לא יכול להציג?

זמנה אחיהון: אני אגיד לך .

זמנה אחיהון: בנושא של מגזרים תעסוקתיים שקפלה היה אצלנו במשרד ובדק את הנושא של מגשרים תעסוקתיים, האם יש הצדקה להכשיר בוגרים אקדמאים לעסוק כמגשרים תעסוקתיים באותם יישובים שיש ריכוזי יוצאי אתיופיה.

קולט אביטל: אתה מוכן להגיד לי מה הממצאים, באמת, פעם השלישית אני פונה אליך, יש לך משהו להוסיף על הממצאים?

קולט אביטל: יש עוד אנשים שרוצים לדבר, בבקשה:

אקלה וונדה: בלי מחקר אני אגיד מה שקורה בקהילה.

קולט אביטל: או-קיי, אנחנו פשוט רוצים לשמוע ממצאים ועובדות כדי לדעת איך אנחנו מטפלים בבעיה האיכותית והכמותית.

אקלה וונדה: בהשכלה הגבוהה עוסקים במגזר השלישי.

אקלה וונדה: רובם זה מהמגזר השלישי והמגזר הציבורי והמגזר הפרטי, אנחנו לא, זו עובדה.

אקלה וונדה: על העובדות אי אפשר להתווכח, גם אנחנו לא מטשטשים את העניין הזה, הצבע בולט.

אקלה וונדה: הצבע בולט אם אנחנו נכנסים לרשויות מקומיות, את לא נמצאו אנשים.

אקלה וונדה: יש כאלה שזה האח הבוגר הוא יושב בבית והאח הקטן לא רוצה ללמוד.

אקלה וונדה: כי למה?

אקלה וונדה: כי אח שלו אין לו מקום עבודה.

אקלה וונדה: בסך-הכל הוא הולך לשמירה, אם זה הולך לשמירה, גם בלי ללמוד אפשר.

אקלה וונדה: קצת ללכת לצבא, לסיים בצבא ולשמור אפשר.

אקלה וונדה: אבל בקטע של אנשים שלמדו וסיימו את הלימודים שלהם אנחנו לא רואים את העניין הזה.

יפעת סולל: אני רציתי להגיד כמה מלים על נושא של משפטנים.

יפעת סולל: קודם כל באמת ברמת הנתונים, יש היום, אם אני זוכרת נכון, 22 עורכי-דין יוצאי העדה האתיופית בישראל שלמדו בארץ, שרובם עובדים, כמעט כולם, 17 אני יודעת על בטוח ויש עוד כמה שהם בין לבין, אבל בסך-הכל הם עובדים.

יפעת סולל: אבל יש מכללות שקולטות וקולטות לא מעט ויש אפילו מכללה אחת שלקחה על עצמה כפרויקט ייחודי, להכניס סטודנטים למשפטים יוצאי אתיופיה.

יפעת סולל: זה מכללת קרית אונו.

יפעת סולל: כך שיש היום למעלה מ40- סטודנטים למשפטים בכל שנה.

קולט אביטל: זאת אומרת, שמשרדי עורכי-דין שצריכים לאפשר להם למצוא מקומות להתמחות, אינם פותחים את שעריהם?

יפעת סולל: נכון.

יפעת סולל: עכשיו אנחנו נכנסים לאיזשהו פרויקט עם לשכת עורכי-הדין לעידוד קליטת סטודנטים יוצאי אתיופיה, הפרויקט נכשל כשלון חרוץ.

יפעת סולל: פנו לעשרה משרדי עורכי-דין שהפנינו להם סטודנטים וגם מתוכם נקלטו שלושה-ארבעה.

קולט אביטל: וזה קרה?

יפעת סולל: עכשיו אנחנו מדברים לקראת מרץ הקרוב.

יפעת סולל: בינתיים הדברים פשוט לא קורים, כשאני אגיד פשוט משפט נוסף ופה הבקשה.

יפעת סולל: התפרסם מכרז של נציבות שירות המדינה לגבי קליטת מתמחים בכל המקומות לקראת מרץ הקרוב.

יפעת סולל: המכרז הזה לצערי לא הובא לידיעתנו, במקרה עלינו עליו אחרי שהוא כבר הסתיים, הוא הסתיים באוגוסט.

קולט אביטל: רב-תודות.

קולט אביטל: אני רוצה לשמוע עוד שני אנשים.

30095: רציתי לשאול, נאמר שכולם עובדים, איפה הם עובדים?

30095: הם עובדים בארגון עולי אתיופיה.

30095: יש גם אלה שאין להם עבודה, עורכי-דין שסיימו, עברו את המבחן, מחפשים עבודה והם עובדים בארגון עולי אתיופיה.

קולט אביטל: צר לי, אני פשוט חייבת ללכת לנשיאות הכנסת, אז אני חייבת פשוט לשמור על לוח הזמנים.

קולט אביטל: בבקשה, מה עושה משרד הקליטה בעניין הזה?

קלאודיה כץ: קיימנו אותו פרויקט עם לשכת עורכי-דין על-מנת לעודד את עורכי-דין לקחת את העולים והצענו גם סיוע כספי.

קלאודיה כץ: אנחנו גם מ-1 לינואר מגדילים את הסיוע הכספי.

קלאודיה כץ: נכון להיום, אנחנו קיבלנו הבטחה מרשות בתי המשפט במשרד המשפטים, מדובר על 27 דרך אגב, המתמחים שאמורים להיכנס.

קולט אביטל: מה יתר אקדמאי?

קלאודיה כץ: העניין הוא שיש בעיה מאוד גדולה לכלל העולים למצוא מקומות סטאז', את יודעת את זה, נתת לנו בזמנו להציג אפילו התקציבים האלה.

קלאודיה כץ: ישנה עוד בעיה שעכשיו המכרזים השתנו והם בונים מאגר ורק ממאגר השופטים או עורכי-דין בוחרים לעצמם את המתמחים.

קלאודיה כץ: ולעולים פשוט אפילו לא פונים.

קולט אביטל: תודה רבה.

ברברה סבירסקי: לא כל-כך דיברנו על הממצאים, אבל אולי זה לא כל-כך חשוב, כי העלינו את הבעיות.

ברברה סבירסקי: בכל זאת הייתי רוצה להביא שלושה ממצאים.

ברברה סבירסקי: היתר אפשר לקרוא בדוח.

ברברה סבירסקי: ממצא אחד, יש בעיה, זיהינו, ראיינו מעסיקים לעומק וזה עיקר המקור של המידע שלנו, ראיינו גם אנשים מהקהילה, מועסקים ולא מועסקים.

ברברה סבירסקי: מצאנו גם חוסר נגישות של המעסיקים ואני לא מדברת על מעסיקים ציבוריים, כי על זה כבר דובר.

ברברה סבירסקי: אני מדברת על אנשי עסקים, הבנקים שלא טרחו או לא התעניינו או לא מצאו את זמנם לבוא לפה; חברות הביטוח והשירותים העסקיים.

ברברה סבירסקי: הם כמו, אבל עם פחות נגישות.

ברברה סבירסקי: ואם בנק רוצה לעשות אפליה מתקנת שאני קוראת לאפליה המתקנת, תעסיקו אחוז אחד יוצא אתיופי בבנק, בחברת ביטוח, בשירות העסקי, זה ישפר הרבה.

ברברה סבירסקי: יש חוסר ידיעה שיש את הקהילה הזאת ושיש אנשים שהם מאוד מוערכים שהם כן נקלטים בעבודה ואיך להגיע אליהם, כי הם לא שולחים אוטומטית פקסים אנשי הקהילה לבנקים.

ברברה סבירסקי: הממצא השני שכבר רמזו עליו וזה בעיית הפרויקטים, שהוא גם ברכה וגם בעיה, כמו הרבה דברים בחיים.

ברברה סבירסקי: זאת אומרת, פרויקטים ומשרדים ממשלתיים בעמותות כמו העמותה שלנו, יש פה פרויקטים לאנשי הקהילה כי אנשי הקהילה יודעים את השפה ויכולים לעבוד עם אנשי קהילה אחרים.

קולט אביטל: אני מבקשת לסכם את הדיון.

זמנה אחיהון: היא שהוקמה ועדה מסוימת במשרד הקליטה ולא ציינה שאין שם נציגים אתיופים.

זמנה אחיהון: שנית, דיברת על הקטע של דימוי בתקשורת, אני לא חושב, אולי זו דעתי, צריך ערוץ מסוים או קמפיין מסוים כדי, ולכן אני חושב שבוועדה הזאת יהיה איזשהו דיון מעמיק יותר עם כל הנוגעים בדבר שבאמת את אותן הבנות או חוקים שייושמו יהיה הלכה למעשה.

ירון מנשה: רק משפט אחד, אני לא אקדמאי, בכל זאת יש 26 אחוז אבטלה לעומת 9.1 בכלל הציבור.

ירון מנשה: לגבי המשרדים, משרד התמ"ת שהם מוציאים עשרות מיליוני שקלים על תכנית ויסקונסין, אני לא יודעת כמה היא עוזרת, יכולים לקחת ולעשות לאנשים מובטלים הכשרות מקצועיות.

ירון מנשה: אני אתן דוגמה אחת, באגד ניסו לעשות פרויקט לנהגים לתת להם הכשרה, משרד התמ"ת, אמרו, אנחנו מוכנים לתת רק לקבוצות של חברים שתביאו לעשות להם הכשרות וכשהבאנו של 18 אנשים אמרו לנו, "לא, כל אחד דואג לבד, אז נותר לבד, אז אנחנו לא מוכנים לממן את הפרויקט הזה".

קולט אביטל: טוב, ברשותכם למרות שהדיון היה יותר קצר ממה שקיוויתי, אני הייתי רוצה לבקש לסכם אותו.

קולט אביטל: אני רק אומרת את זה לשם שמירת הפרופורציה וזה נכון לגבי אבטלה בכלל, אבל אבטלת אקדמאים עוד יותר.

קולט אביטל: הבעיה היא הרבה יותר קריטית כשמדובר בעולים כי זאת בעיה קריטית שמצד אחד מתן אפשרות לקלוט אותם בתוך החברה, מה שלא קיים לגבי אלמנטים אחרים.

קולט אביטל: לכן אנחנו חייבים פה בעניין הזה לטפל דווקא בנושא הזה, לא מספיק ללכת ולבוא ולהגיד, אנחנו מטפלים בקהילה האתיופית כמו שאנחנו מטפלים בכולם, אלא בהחלט יש מקום לאפליה מתקנת.

קולט אביטל: משום כך גם אחד מחבריי פה בכנסת, מיקי איתן ואני מסירה את כובעי לפניו, חוקק חוק, אני מצטערת שאני לא חשבתי על זה קודם, מישהו פנה אליו אבל אני חושבת שזה היה מעשה נכון.

קולט אביטל: לכן אני חושבת שאילו הכנסת הזו היתה מושכת את ימיה, אחד הדברים שאני הייתי עושה פה זה הייתי מקימה תת ועדה בתוך ועדת העליה והקליטה לבדוק איך מיושם החוק.

קולט אביטל: דבר שני, אני בעצמי אוציא מכתב לכל ראשי הבנקים עם בקשה דומה.

קולט אביטל: אני מצטערת שהם לא היו כאן היום, לבנקים ולחברות ביטוח, אני רוצה לקוות שבמשהו נצליח להשפיע ולהביא לידי מודעות.

קולט אביטל: דבר רביעי, אני אפנה לשרת הקליטה, למשרד הקליטה, למנכ"לית של משרד הקליטה, אני מבינה שהולך לצאת מסר חזק מכם, אבל כשאתם רוצים חוץ מהמסר החזק, אתם גם יודעים לארגן שוק עבודה.

קולט אביטל: אני בעצמי הייתי בהזדמנויות דומות שרציתם להחזיר ישראלים ארצה, ידעתם לבוא לחוץ-לארץ ולהביא מעסיקים פוטנציאליים ולקרוא לישראלים לבוא לאותו השוק.

קולט אביטל: אז אפשר לעשות בדיוק את אותו דבר.

קולט אביטל: אז אני מבקשת לראות מתי יריד התעסוקה הקרוב ומה הולך לצאת.

קולט אביטל: אחרון אחרון חביב, אני פונה לנציגה, גב' מרקוביץ, אני מבקשת שתנפיקי לי את הנתונים שביקשנו לגבי סטטיסטיקות וכו'.

הניה מרקוביץ: או-קיי.

קולט אביטל: תודה רבה, הישיבה נעולה.