ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 499, 2005-11-08 09:00

קולט אביטל: יש לי תרומה קצת מוזרה לדיון היום, כי אני רוצה לספר לכם איך הועלו עצמות הרצל באוגוסט 49' מתוך ארכיון אמיתי של משרד החוץ; ב-49' החליטה ממשלת ישראל לשלוח שליח צעיר, דיפלומט מבטיח ששמו היה גדעון רפאל לווינה.

קולט אביטל: וינה היתה עדיין תחת שלטון של ארבע מעצמות, מחלוקת לארבע, והמעצמות שלטו לפי תור מסוים.

קולט אביטל: באותה תקופה היו האמריקאים אחראים, רפאל ביקש פגישה עם המושל הצבאי האמריקאי, אמר: אנו רוצים לקחת את העצמות.

קולט אביטל: האיש אמר: קחו.

קולט אביטל: חזר רפאל למלון וחשב: זה יותר מדי קל.

קולט אביטל: לא ייתכן שכל-כך בקלות נותנים לי את העצמות, והוא מגיש נוטה למושל הצבאי.

קולט אביטל: עוברים יומיים, אין תשובה.

קולט אביטל: רפאל שולח מברקים למשה שרת: ביקשתי את העצמות, אין תשובה, שמא יש לחשוש מהתערבות אנגלית.

קולט אביטל: הוא מקבל מברק משרת: המשך במאמציך, אנו עוקבים אחריך, שלח לו שליח מיוחד ללונדון.

קולט אביטל: עדיין אין תשובה, והוא שולח מברק: אולי יש לחשוש למעורבות צרפתית.

קולט אביטל: מקבל תשובה: שלחנו שליח מיוחד לשלטונות צרפת, המשך במאמציך, משה שרת.

קולט אביטל: כעבור שבוע מקבל רפאל במלון אגרת רשמית מהמושל האמריקאי: אל מר הרצל, אתה יכול להביא ארצה את העצמות של גדעון רפאל.

קולט אביטל: כדי להוציא את העצמות, זה כן דבר שיש לתאם עם ממשלת צרפת.

אילן שלגי: פניתי במכתב לפני כאר

אילן שלגי: בעה חודשים לראש הממשלה וליושב-ראש הסוכנות היהודית, וביקשתי גם לקדם את כינון המועצה וגם לעשות להבאתם עצמותיהם של ילדי הרצל לישראל.

אילן שלגי: קיבלתי תשובה מזאב ביילסקי.

אילן שלגי: הוא כתב לי שהוא חושב שהדבר ראוי, ושזה צריך שיהיה הסעיף הראשון על שולחן המועצה, כאשר תקום.

אילן שלגי: הנה לנו עוד סיבה להקים את המועצה מהר, ואני יודע שזאב ביילסקי יהיה חבר במועצה.

דוד בריקסטון: ניכנס עכשיו למוזיאון.

דוד בריקסטון: הביקוש למקום הזה רב, אנו מלאים קבוצות רבות.

דוד בריקסטון: למרות שאנו קוראים לזה מוזיאון הרצל, הייתי קורא לזה החוויה ההרצליאנית.

דוד בריקסטון: זה לא מוזיאון במובן הקלאסי.

דוד בריקסטון: דרך המצגת והסיור במקום נגלה כיצד הגענו מ-1860, כשהוא נולד בבודפשט בבית פחות או יותר מתבולל, ל-1897, שזה שנת הקונגרס הציוני הראשון, מה הצליח להשיג בשבע השנים האלה בין קיום כינוס הקונגרס הראשון עד מותו ב-1904.

דוד בריקסטון: יותר חשוב בעיניי, וזה הקונספציה של המרכז הזה, האתגרים שהוא העמיד בפנינו, הדברים שעלינו להשיג.

דוד בריקסטון: אנו מכירים אותו כפיגורה ההיסטורית הענקית, הוא גם כן בעל חזון שממשיך להיות מאוד מאתגר ואקטואלי.

דוד בריקסטון: חשוב לי שכן תראו את המקום.

דוד בריקסטון: שואלים: איך אפשר להציג אותו בשפה של הדור הצעיר?

דוד בריקסטון: אני רוצה שתראו את זה, ותבינו את הפוטנציאל של המקום הזה.

קולט אביטל: אנו מודים ליושב-ראש ההסתדרות על השתתפותו.

קולט אביטל: ברכות על המצגת המוצלחת.

קולט אביטל: שמענו את רשימת הבעיות, החל בהיעדר תקצוב דרך העובדה שעוד לא התמנתה מועצה ציבורית וכלה בצוואה של הרצל, להביא ארצה את עצמות משפחתו, ונשארו שני קברים בצרפת שעליהם עלינו לעמול.

קולט אביטל: נציג האוצר שהיה פה, אנו טענו שלא מצאנו זכר לנושא בתקציב.

קולט אביטל: יש מורשת רבין, יש מורשת בגין, יש מורשת גנדי, ואין מורשת הרצל.

קולט אביטל: לפני שהוא יצא, הוא אמר שיש תקצוב תחת סעיף הנצחה.

אילן שלגי: הסיכום עם האוצר היה 5 מיליון בשנה.

קולט אביטל: השאלה היא עד כמה זה רציני.

קולט אביטל: האוצר הודיע שיש תקצוב לנושא.

אילן שלגי: דיבר אתי אתמול עוזרו של ראש הממשלה, מר אורן מגנזי, שהתנצל שלא יוכל להגיע היום, ועוד הבוקר ביקש למסור שב-14 בנובמבר יובאו לדיון בוועדת רביבי המועמדים האחרונים למועצה כדי להשלים ל-21 חבר.

אילן שלגי: ב-20 בנובמבר אמורה הממשלה לאשר את המינויים שאושרו בוועדת רביבי.

אילן שלגי: הוא מתחייב שבתוך שבועיים מאישור הממשלה, גם תכונס המועצה.

אילן שלגי: לפחות שניים מחברי המועצה נמצאים אתנו.

קולט אביטל: מבחינה מעשית, לא הממשלה צריכה לכנס אותם.

קולט אביטל: מי צריך לכנס אותם?

אילן שלגי: החוק הוא באחריות משרד ראש הממשלה.

אילן שלגי: כל עוד לא נבחר למועצה יושב-ראש, העניין הטכני, כנראה, יהיה על משרד ראש הממשלה.

קולט אביטל: אך מרגע שתקום המועצה, המועצה מקבלת לידיה את הסמכויות, והיא זו שמנהלת את הנושא.

קולט אביטל: אם כך, אנו מבינים שני דברים, אך איננו יודעים אם זה נכון, ראשית, נניח שאנו נבקש ממשרד ראש הממשלה להעביר לידינו את רשימת חברי המועצה עד סוף חודש נובמבר, זה דבר שסביר להניח שאפשר להשיג אותו, לדעתך?

אילן שלגי: אין סיבה שלא.

אילן שלגי: אני מתחייב להמשיך לעקוב ולהפציר.

אילן שלגי: נמצאים אתנו שני חברים של המועצה שאושרו - ביילסקי וד"ר בריקסטון.

קולט אביטל: אם זה רביבי, אין אנשים מהפוליטיקה בעניין הזה.

אילן שלגי: נכון.

אילן שלגי: פניתי במכתב לראש הממשלה וליושב-ראש הסוכנות היהודית גם בבקשה שיטופל נושא השלמת הצוואה והבאת ילדיו.

אילן שלגי: מר ביילסקי כתב לי שהוא ימליץ שהמועצה תטפל בזה.

אילן שלגי: זה ודאי אחד הדברים הראשונים שנבקש מהמועצה.

אילן שלגי: אזמן את עצמי לבוא בפני המועצה.

אילן שלגי: יש מספיק אנשים שהדבר יקר להם.

קולט אביטל: אני מציעה שנשמע את יושב-ראש הסוכנות.

זאב ביילסקי: אני מודה לכם, גברתי היושבת ראש וחברי הכנסת, אולי כי אני בא ממקום שאני מתחיל אולי לא להאמין שיש באמת אנשים שמוכנים להיאבק לגבי נושאים שהם במהות העם היושב בציון.

זאב ביילסקי: פה אני רואה אנשים שעזבו דברים חשובים לכולם, באתם לפה; לך, ידידי הטוב, חבר הכנסת שלגי, על כל המאמץ ותיק עב הכרס שאתה משקיע בנושא כזה, אני בטוח שאם היית עושה עסקים אחרים, היית יכול אולי לצאת עם רווחים פוליטיים טובים יותר, אבל זה שאתם פה, וגברתי היושבת-ראש, כל יום אני נמצא אצלך, אני באמת מודה לכם.

זאב ביילסקי: אם תוכלו לעזור לנו מעבר לנושא המועצה, איכשהו לקבוע שכל יד שמתחנך במדינת ישראל חייב לעבור במקום הזה.

זאב ביילסקי: כמו שאני תובע מיהדות צפון אמריקה שלא ייתכן שילדים יגדלו, יבגרו, יתחתנו, יהיו סבא וסבתא, וייקברו שם ולא היו פעם אחת במדינת ישראל, לא יכול להיות שילד עברי, יהודי, ציוני שגדל במדינת ישראל, ופעם אחת לא בא למקום הזה וראה את מה שיש פה להציג.

זאב ביילסקי: לכן כל סיוע שלכם בכיוון הזה יוערך על-ידינו מאוד.

זאב ביילסקי: תודה.

קולט אביטל: המצגת הזאת, הדרך שבה היא מוצגת היא מלאכת מחשבת.

קולט אביטל: היא הופכת לרצינית, נגישה, היא שוברת מחסומים וסטיגמות וגם הסרט נהדר.

קולט אביטל: כשאנו באים הנה, ומטבע הדברים נדון איך להביא כל ילד ואיך להפוך נושא זה לחלק אינטגרלי של תוכנית לימודים של ילדים.

קולט אביטל: אך יש לי עוד אובססיה, והיא איך מביאים ילדים בחו"ל לראות כזה דבר.

קולט אביטל: זה דבר ששנים לחמתי עליו, ולא הצלחתי להגשימו.

קולט אביטל: אני בזמנו חשבתי שיש להקים בתי תרבות.

קולט אביטל: אני רוצה לומר שבכמה מקומות בעולם, אם בארצות הברית, ששם נמצא רוב הנוער היהודי, היינו יכולים להקים מצגת כזאת, שזה לא דבר בשמיים מבחינה כספית, נוער שעובר בדבר כזה הוא אחר כך חומר בידי היוצר.

קולט אביטל: לכן הייתי חולמת על הקמת כמה בתי הרצל בחו"ל.

קולט אביטל: אני חושבת שזה אתגר שצריך להיות משותף לכולנו על מתכונת מה שראינו פה.

אראלה גולן: אולי ניתן להתחיל במסע תרבותי כמו תערוכה ניידת.

דוד בריקסטון: יש פה תערוכה, כפי שאתם רואים.

אילן שלגי: כשבא נוער יהודי-אמריקאי ורואה את זה בארץ, זה גם מתאים.

אילן שלגי: לגבי נוער בניו-יורק, צריך קצת לשנות.

קולט אביטל: אם יש לך כמה בתי הרצל בעולם, וזה לא בלתי-אפשרי להקים כמה דברים כאלה, לא צריך הרבה מקום לזה.

קולט אביטל: מסביב לעניין זה אתה מפתח פעילות – הרצאות, ספרייה, סימפוזיונים, קשר אינטרקטיבי עם נוער בארץ.

קולט אביטל: בית הרצל הוא נקודת המשיכה.

זאב ביילסקי: רעיון מצוין.

קולט אביטל: הדיון פתוח, מי שמעוניין לדבר, בבקשה.

שי פורת: כפי שציין אילן, סייענו לאילן לקדם את החוק ולהעבירו.

שי פורת: מאותו רגע שהחוק עבר, לנו היתה תחושה שפתאום נפרץ סכר קטן.

שי פורת: באופן טבעי, בארגון שלנו חיפשנו את היוזמות, מי מוכן לעשות כדי לקדם גם את העשייה של החוק, גם בעקבות הקושי במינוי הוועדה והתהליך הארוך.

שי פורת: הופתענו לגלות כמות אדירה של יוזמות, למשל בשנה האחרונה בעת ציון יום הרצל, מי שקורא את החוק רואה שרשות השידור לא מחויבת לדבר, ולמרות זאת ראינו ציון יום זה בכלי התקשורת, ברשת ב' ובגלי צה"ל בימים של שידור.

שי פורת: אני מסכים שגם אנו נוכחנו לדעת שזה עדיין רחוק מאוד מהתמונה האידיאלית, רבים אינם יודעים בכלל שהיום קיים, אך רק קצה החוט הזה מוכיח שהפוטנציאל הוא גדול לפחות פי עשרה, ועם הטפטוף הקטן הנוסף של המשאבים שהמועצה יכולה להעניק, זה יכול להיות פי עשרה, פי עשרים ופי שלושים.

שי פורת: מאז שחוקק החוק פגשתי אנשים רבים עם הרבה רעיונות.

שי פורת: אני חושב שבאותה שנייה שהמועצה הזאת תקום, יהיה כאן פרץ אמיתי.

שי פורת: לכן אני חושב שהחותמת הזאת יכולה להיות היסטורית, בשינוי גדול בתפיסה של היכולת להעביר לאנשים בישראל מיהו הרצל, מהו הרצל ומהי חשיבותו, כמו שהמוזיאון הזה עושה בצורה מוצלחת, לטעמי.

איציק שוויקי: אני משבח על המקום, זו הפעם השנייה שאני פה, ואני נפעם.

איציק שוויקי: חסר לי הנושא שהרצל ביקר בארץ ישראל חמישה ימים.

איציק שוויקי: זה הוזכר רק בנקודה אחת - מקווה ישראל.

איציק שוויקי: הוא היה בירושלים.

איציק שוויקי: יש פה הרבה מקומות בירושלים שאנו נאבקים על הרצל, ושום דבר לא מוזכר.

איציק שוויקי: הוא גם כתב כל מיני דברים בנושא.

איציק שוויקי: אני חושב שיש לציין את ארץ ישראל בביקור שלו.

איציק שוויקי: הגענו לבית משפט עליון על הבית שהוא לן שלושה לילות, זה בית שטרן.

איציק שוויקי: יש גם את וולפסון ותחנת הרכבת שהרצל הגיע והמלון שבו הרצל לן לילה אחד.

קולט אביטל: צריך לעשות מסלול ציוני למטיילים.

מוטי פרידמן: אנו מעלים הצעות להפעלות במסגרת חוק הרצל, אחד מהדברים הוא גם סיורים של הרצל בישראל.

מוטי פרידמן: יש לנו דיבור עם מיני ישראל ליצור הפעלה של שני מודלים – אחד, סיור של הרצל בארץ ישראל שהיה, ומודל שני, הרצל - נוילנד.

מוטי פרידמן: אם זה ייצא לפועל, חלק מהמשאלה שלך תיענה.

אראלה גולן: מה לגבי התשלום של המוזיאון?

מוטי פרידמן: יש שלושה תעריפים; 20 ש"ח למבוגר, לקבוצות 15 ש"ח, לנוער 12 ש"ח, לחיילים זה 4 ש"ח, ובכל מקום שיש צורך אנושי או כלכלי, אנו מתייחסים לזה באופן אחר.

מוטי פרידמן: הוא פתוח בימי שישי עד הצהרים.

מוטי פרידמן: פתוח כל השבוע, חוץ מערבי חגים וחגים.

מוטי פרידמן: פתוח גם ליחידים, אך צריך להזמין מקום, כדי שתתמלא מכסה.

מוטי פרידמן: מגיעים בתי ספר, בזמן שהייתי פה הגיעו בפועל חטיבה עליונה, אך אפשר גם גיל נמוך יותר.

מוטי פרידמן: בשבוע שעבר לבית ספר רעות היה ביקור עם הפעלה שמתבקשת מהמיצג שראיתם.

מוטי פרידמן: היה טוב, רוצים השבוע עוד אחד, ואני חושב שזו התחלה.

קולט אביטל: יש לכם חדר שאם מנהל או מורה רוצה לשבת עם קבוצה ולנסות להוציא תגובות, יש איפה להושיב אותם?

דוד בריקסטון: כרגע אנו מנצלים מעט את החדר הזה ואת האכסניה של בית וגן, שזה שלוש דקות מכאן, ונכנסנו להידברות אתם לגבי הסכם, שנוכל לנצל את זה.

דוד בריקסטון: יחד עם זה יש לנו תוכניות לבנות מרכז חינוכי בחורשה מאחורי זה, מקום עם ארבע כיתות, עם ספרייה וכו'.

דוד בריקסטון: אנו מחפשים את המימון, התוכניות קיימות.

דוד בריקסטון: אנו קוראים לזה מרכז הרצל, כי אנו רואים את המצגת כחלק חשוב, אך פעילות אחר כך – ראיתם במצגת שעולות שאלות לדיון מתוך הסרט; הוא אומר: 'להיות ציוני ולא לחיות בארץ?

דוד בריקסטון: לא נראה לי'.

קולט אביטל: מי כתב את התסריט של זה?

דוד בריקסטון: זה היה עבודה משותפת.

דוד בריקסטון: הקונספציה באה מאתנו, כתבו אנשים מוכשרים, אורית שוחם היא היוצרת ועבד אתה צוות מנוסה.

אילן שלגי: להבדיל, אני רואה לנגד עיניי את יד ושם, שהצליחו גם לבנות בית ספר להוראת השואה.

אילן שלגי: אפשר פה בעתיד להגיע למצב שיהיה פה בית ספר להוראת הציונות.

דוד בריקסטון: יפה, יש לנו מסמך בעניין הזה.

דוד בריקסטון: היו"ר קולט אביטל: אני מצטערת, אני צריכה לחזור לכנסת, אך חברת הכנסת גולן תמשיך לנהל את הישיבה מכאן.

יעקב גיספן: אני רוצה שלא ייווצר רושם כאילו כל מערכת החינוך כבר נכנסה לפה.

יעקב גיספן: זו היתה יוזמה מקומית של מנהל.

משה זעפרני: אני רוצה לדווח על היישום של חוק הרצל מבחינת משרד החינוך.

משה זעפרני: משרד החינוך נערך לחוק הרצל בכמה מובנים.

משה זעפרני: למשל, המזכירות הפדגוגית כבר שלוש שנים יוצאת עם פרויקט שנקרא "נוער חושב מחר".

משה זעפרני: שתי החוברות שלפניכם יצאו.

משה זעפרני: אנו מדברים על נוער שכותב על חזון המדינה בעוד 20 שנה.

משה זעפרני: אנו תוך כדי התוכנית מלמדים על הרצל ואז מבקשים מהתלמידים שיכתבו את חזונם האישי - איך הם רואים את המדינה.

משה זעפרני: הוצאנו כבר שני ספרים.

משה זעפרני: השנה שידרגנו את הפרויקט הזה; ביקשנו מתלמידים לא רק לכתוב חיבור על חזונם לגבי המדינה בעוד 20 שנה- -

אראלה גולן: באיזה נושאים הם כותבים?

משה זעפרני: בתחומים הכלכלי, החברתי, המדיני, הטכנולוגי, כל אחד לפי נטיות לבו.

משה זעפרני: השנה תלמידים יוכלו להוציא עיתון בעוד 20 שנה, כלומר יכתבו, איך ייראה העיתון עוד 20 שנה, תחנת רדיו שתשדר עוד 20 שנה, סרטים שייעשו על-ידי תלמידים עוד 20 שנה - כל זה יצא בחוזר מנכ"ל בספטמבר.

אילן שלגי: איך אתם גורמים לכך שבתי הספר יידעו על יום הרצל ויקיימו את מצוות החוק?

משה זעפרני: יש בחוק גם הפעולות הערכיות של משרד החינוך, לכן אתחיל בזה ואגיע לנקודה שהעלית.

משה זעפרני: אנו רואים ביום הרצל לא שיאו של תהליך חינוכי, ואני רוצה להתייחס לפעולות הערכיות; הנושא השני שהוצאנו בחוזר מנכ"ל, אנו מבקשים מתלמידים בחטיבות העליונות - חטיבות הביניים ובתי הספר היסודי מתייחסים יותר, כי יש להם יותר זמן, וראינו שתלמידים בחטיבות העליונות עסוקים יותר בבגרות, לכן הוצאנו תחרות חיבורים יחד עם המפמ"רים בהיסטוריה בחינוך הדתי ובחינוך הכללי, שבהם תלמידים יכתבו על אידיאולוגיה של המנהיג, תפיסת עולמו הציונית, יצירתו, פועלו למימוש רעיונותיו והשפעתו בדורו בדורות הבאים.

משה זעפרני: ביום ציון י' באייר אולי נעשה טקס משותף לציין את התלמידים המצטיינים.

משה זעפרני: זה נושא אחד.

משה זעפרני: הוצאנו חומר לבתי הספר, חומר שהוכן במזכירות הפדגוגית על הרצל – חזונו ופועלו.

משה זעפרני: זה עבר לכל בתי הספר.

משה זעפרני: שנית, הטלוויזיה החינוכית גם היא הוציאה סרט שבתי ספר יכולים להשתמש בו.

משה זעפרני: בהשתלמויות המורים אנו חושפים את המורים למגוון, וכל אחד בוחר לפי כיתתו ולפי נטיות לבו.

משה זעפרני: יש גם אתר אינטרנט שיש הפעלות ערכיות-חינוכיות לדיון בשעת מחנך, מה לעשות בשעת מחנך ביום הזה, שעוסק בהרצל ובמורשתו.

אראלה גולן: אם אתם יודעים שיש תוכנית טלוויזיה בטלוויזיה החינוכית, למה אי-אפשר להפנות את התלמידים לזה ולשאול אותם שאלות?

משה זעפרני: אנו מפנים, ואומרים למחנך: תבחר את מה שמתאים לכיתתך.

משה זעפרני: המרכז כאן מתאים לכיתות ו' ומעלה.

משה זעפרני: אז אנו לפי שכבות הגיל מתאימים את התכנים.

משה זעפרני: למשל, כיתות ב', ג', יש ארגון פרטי שלקח 15 דמויות, ביניהן הרצל, ויצר לכיתות אלה סרטים מצוירים, אוגנדה זה אחד הנושאים, סביב הרצל.

משה זעפרני: ילדים כאלה שואלים שאלות ודנים.

משה זעפרני: יש התערוכה הזאת שדיברנו עם ד"ר פרידמן, שהיינו רוצים להעביר אחת כזאת לכל אחד מהמחוזות, כדי שזאת תהיה תערוכה ניידת בין בתי הספר.

משה זעפרני: הקמנו ועדה שתדון ביום הרצל ומה לעשות מעבר לפעולות.

משה זעפרני: אנו רוצים לומר מה ייעשה ואיך ייעשה, אנו רוצים שתלמידים בחטיבות הביניים ובחטיבות העליונות יבקרו כאן במקום, כלומר הנושא הזה מבחינה ערכית הוא מאוד חשוב לנו.

משה זעפרני: הדבר היחיד בחוק שאנו לא יכולים ליישם, יש הנושא של המלגות.

משה זעפרני: דובר שמשרד החינוך יקצה מלגות מתקציב שהאוצר יעביר.

משה זעפרני: האוצר לא הקצה.

משה זעפרני: דיברתי עם נציגי ההסתדרות הציונית, אנו מכניסים אותם לוועדות שלנו כשותפים הן בנושא יהדות התפוצות, מוטי פרידמן היה השותף שלי לגבי תוכנית לימוד העם היהודי והן לגבי נושא הרצל, שהוא חבר הוועדה שלנו ליישום נושא יום הרצל.

אילן שלגי: האם חשבתם לשלב את ראשי הרשויות המקומיות כפרויקט, לציין את יום הרצל בעיר מסוימת?

אילן שלגי: לעבוד מול מנהלי מחלקות החינוך?

משה זעפרני: חשבו קצת שונה.

משה זעפרני: יש לכל מחוז חידון ציונות.

משה זעפרני: מנהלי המחוזות במשרד לקחו זאת כפרויקט.

משה זעפרני: הרצל הוא חלק מהעניין.

משה זעפרני: לא חשבנו להצמיד את זה לרשות מסוימת.

אילן שלגי: צריך להציע להם, כי יהיו ראשי רשויות שזה ימצא חן בעיניהם.

משה זעפרני: בוועדה אעביר את הרעיון.

דוד בריקסטון: התערוכה שאתם רואים כאן, אם משווים אותה לרוב חומר הלימוד, היא מרתקת.

דוד בריקסטון: בנוסף לתערוכה כל אחד מכם קיבל את המדריך למבקר שיצא.

דוד בריקסטון: אנו מוציאים עוד חוברת עם המון פעילות לתלמידים.

דוד בריקסטון: חשוב שנעבוד יחד, כדי שלא כל אחד מאתנו ימציא את הגלגל.

דוד בריקסטון: קיימנו כנס בשנה שעברה בחסות המזכירות הפדגוגית של משרד החינוך וקצין חינוך ראשי, השם של הכנס היה: מאלטנוילנד לתל-אביב, סוגיות ערכיות בהוראת הציונות.

דוד בריקסטון: למרות שהמועצה עדיין לא קמה, לפי החוק, חייב להיות כנס כזה כל שנה.

דוד בריקסטון: חשוב שנמשיך בדברים כאלה.

אראלה גולן: איך צה"ל משתתף?

אראלה גולן: יש סדרות חינוך?

דוד בריקסטון: אנו במשא ומתן אתם.

דוד בריקסטון: חלק מהבעיה היתה שכשפתחנו תקופת הרצה, היתה מנהלת אחרת, עכשיו זה יהיה רציף.

דוד בריקסטון: הרעיון הוא סדרות חינוך של צה"ל , ביקור כאן, והם מדברים על לפחות חצי יום של סיור, סדנאות וכו'.

מוטי פרידמן: בפרוצדורה זה כבר נמצא בהסכמה עקרונית, ובמהלך חודש זה הם הבטיחו שהדבר ייחתם.

מוטי פרידמן: משה זעפרני: אני מבקש לזרז נושא של חדר שמייד אחרי שיוצאים מהמרכז, אפשר יהיה לעשות בו דיון.

אראלה גולן: אגב, לאנשים מבוגרים שעוברים את התצוגה הזאת, היא לא כל-כך קצרה - כדאי שיהיו כסאות מסתובבים.

מוטי פרידמן: יש לנו שם שלושים כיסאות, ולפי בקשה, אנו נותנים.

אילן שלגי: אנו מודים לכל הבאים והמשתתפים ובפרט למארחים שלנו היום, אנשי ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית, מוזיאון הרצל.

אילן שלגי: אנו חוזרים על הקריאות הקודמות של הוועדה לממשלת ישראל, בפרט לראש ממשלת ישראל, המופקד על חוק בנימין זאב הרצל, זכרו ומורשתו, לסיים סוף-סוף את הקמת המועצה, שהמועצה אמנם תתחיל להתכנס ולפעול.

אילן שלגי: אנו חוזרים ומבקשים מהממשלה ומהמועצה שבשלבי הקמה לקיים את צוואתו של הרצל להעלות גם את שני ילדיו, הנס ופאולינה, שהושארו עבורם חלקות.

אילן שלגי: אני סבור שנחזק את ידי כל העוסקים במלאכה, נודה גם לאנשי מרכז שלם, גם לאנשי המועצה לשימור אתרים, נבקש ממשרד החינוך והתרבות שיעשו מאמץ שבמערכת החינוך כל השנה אך גם ביום הרצל, היום הזה יורגש.

אילן שלגי: הוועדה פונה גם לצה"ל להמשיך לשתף פעולה בנושא הזה עם כל הגורמים המטפלים בנושא על-פי החוק ובפועל.

אילן שלגי: נציע לכל חברי הכנסת שטרם היו במקום הזה לבוא - גם משום שזו חוויה וגם כדי לשמש דוגמה לאזרחי ותושבי מדינת ישראל, שזה מקום שראוי לבקר בו.

אילן שלגי: מחוץ להחלטה שאני מציע; אם נוכל ביום הרצל הקרוב לקיים בכנסת, אציע זאת ליושבי-ראש ועדת החינוך והתרבות, ועדת העלייה והקליטה וגם ליושב-ראש הכנסת, לקיים בכנסת במסגרת יום הרצל הקרנה של חלק, לפחות, ממה שיש לכם כאן, הסרט המסיים ואולי קטעים נוספים, ואפשר להביא את המצגת פה לכנסת.

אילן שלגי: נשמח להמשיך לסייע ולשתף פעולה, כי הרצל והמורשת הציונות היא של כל העם היהודי.

אראלה גולן: אני מודה לכל אלה שבאו ואלה שעובדים קשה כל-כך לבצע ולהחזיק את המקום.

אראלה גולן: הביקור והסרט האלה ריגשו אותי מאוד.

אראלה גולן: כל הכבוד.

דוד בריקסטון: תודה רבה שבאתם, זה מחזק את ידינו בצורה בלתי רגילה.