ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 140, 2005-11-02 09:00

לאה נס: ותדאגו שהפעם יהיו שם גם נשים, פרופסוריות.

מתן וילנאי: לא לי צריך להסביר את זה, כי אני גדול הפמיניסטים או הפמיניסטיות בחדר הזה.

מתן וילנאי: אין לי שום בעיה בתחום, זה לא במקרה מדענית, ונוח לי כרגע להגיד את זה, זה לא במקרה בראש הוועדות שאני ממנה זה נשים, זה לא ייצוג הולם.

מתן וילנאי: ואני לא רוצה לדבר על מה שעשיתי בזה בצבא, אבל הערה במקום בכל מקרה.

מתן וילנאי: אנחנו גם פתחנו רק אתמול נושא של מלגות של המשרד, שזה שייך לנושא של צמצום פער חברתי.

מתן וילנאי: אנחנו עוסקים במו"פים האיזוריים במשנה מרץ, אני רואה אותם כיעד בפני עצמו.

מתן וילנאי: יש לנו כרגע את הסוגיה של מו"פ קטיף שנשאר תלוי באויר ואנחנו מחברים אותו חזרה לקרקע בבית ספר שדה ניצנים, והוא יעסוק פחות או יותר באותם תחומים, ארבעים, חמישים קילומטר צפונה, אם אני חושב גיאוגרפית איפה הוא היה ממוקם אז ואיפה הוא ממוקם היום.

מתן וילנאי: ואנחנו נפתח מו"פים נוספים.

מתן וילנאי: רק אתמול התחלנו כשלוחה של מו"פ קטיף לעסוק בנושא של ערי הפיתוח, עשינו את זה בשדרות, שהיא תעסוק בחקר ערי הפיתוח שלב ראשון והיא תהפוך לדעתי, בתפיסת עולמי, למרכז שלם שיעסוק בתחום המורכב והקשה והבעייתי הזה, שהוא לא מדע נקי אבל הוא עוסק בחברה הישראלית ובמחקר, ובזה כמובן נכנס גם הפן המדעי.

מתן וילנאי: אנחנו כמובן מחזקים, אני רואה יעד בפני עצמו של המשרד, את קשרי המדע הבינלאומיים שלנו, שזה כלי עצום בפני עצמו.

מתן וילנאי: במסגרת הזאת אני חייב לציין שאנחנו פעם ראשונה מובילים פרוייקט של לווין, של מיקרו-לווין, פעם ראשונה שלא משרד הבטחון מנהל את זה, ואני בקיא היטב כמובן בצד השני של המתרס, אלא משרד המדע, והלווין ונוס ב-2008 אמור להיות משוגר לחלל, והתעשיות שלנו בונות אותו, תעשייה צבאית, תעשייה אוירית, ורפאל בתמונה עם המנוע שלה ומגלגלים את העניין הזה קדימה.

מתן וילנאי: והדבר האחרון קשור בדיוק לדברים שחברת הכנסת נס דיברה עליהם זה החזרת מדענים חזרה למדינה.

מתן וילנאי: זה פשוט כאב לב.

מתן וילנאי: כל אחד מאתנו מסתובב בארצות הים, ואני כל פעם מחדש שואל את עצמי איך אנחנו נמצאים במקום הזה.

מתן וילנאי: זה לא, עם כל הכבוד, נהגי המוניות בניו-יורק.

מתן וילנאי: זה טובי המדענים שלנו וטובי המוחות שלנו, שיושבים בריכוזים בארצות הברית בעיקר, וכל פעם אני בוכה כשאני רואה את זה.

מתן וילנאי: הרבה חברים שלי, כל פעם אני בוכה כשאני רואה את זה, אני יודע שזה פרוייקט ענק להחזיר אותם חזרה.

מתן וילנאי: חייבים להתחיל את זה, זה כספים גדולים, אנחנו נעשה את התיאום המרבי בתוך כל גופי הממשלה.

מתן וילנאי: יש יותר ממשרד אחד להגיד מלה בעניין הזה.

מתן וילנאי: נבנה קרן, נתאם את זה כמובן עם כל הגורמים החיצוניים, עם מוסדות המחקר, על מנת לגרום לכך שהאנשים האלה יוכלו לחזור חזרה לארץ ולהמשיך בעבודתם באותה יעילות כפי שהם עושים את זה מעבר לים.

מתן וילנאי: זה אתגר בפני עצמו.

מתן וילנאי: אחד הדברים הראשונים שקבעתי זה הנושא הזה, ואני מקווה שבשנת 2006 נגיע לתכנית, צנועה, דיברו אתי בהתחלה על שמונה מדענים, אז קבעתי לעצמי את המספר עשרים וחמישה כקביעת אצבע, לא מעבר לזה,

לאה נס: מתוך הארבעים אלף, רק לסבר את האוזן,

מתן וילנאי: היתה לי שיחה על זה עם פרופ' יערי, האקדמיה עשו תכנית של שמונה.

מתן וילנאי: אז אמרתי אנחנו נעשה פי שלוש מהאקדמיה.

מתן וילנאי: אבל אלה מספרים ממש מגוחכים.

מתן וילנאי: אתה עוסק בדבר ענק של עשרות אלפי אנשים.

מתן וילנאי: וגם מבינים שיש גם גבול ליכולת הקליטה שלנו.

מתן וילנאי: יש איזה איזון.

מתן וילנאי: ואת הדבר הזה אנחנו נברר לעצמנו בשנת 2006 ונתחיל את הפעולה של החזרת האנשים האלה חזרה למדינת ישראל.

מתן וילנאי: אני מבקש, אני אאלץ לעזוב עוד כעשרים דקות ואני מבקש מפרופ' מינה טייכר להמשיך את ההצגה.

לאה נס: תודה.

לאה נס: רק לפני שפרופ' טייכר תמשיך רציתי רק מלה או שתיים.

לאה נס: אם אנחנו בכל אופן נמצאים בישיבה טקסית, וגם הזכרת את ועידת רחובות, אז אני חושבת שגם זה הזמן להוסיף ללוח השנה באופן קבוע את היום הרשמי של יום המדע הלאומי.

לאה נס: זה לא רשמי, זה לא מופיע בלוח השנה.

לאה נס: נכון שזה משהו טקסי, אבל הטקסים יש להם חשיבות בפני עצמה, ואני חושבת שזאת הזדמנות.

לאה נס: נושא נוסף שלא הזכרת, אמנם הזכרת את המועצה הלאומית למחקר ופיתוח שאמורה לייעץ לממשלה, וסך הכל גוף מאוד חשוב, שיש בעיה מאוד רצינית בעניין של התיקצוב שלה, זאת אומרת זה בכלל לא נפתר הנושא, ייקח הרבה זמן לממש את החוק הזה, חוק המולמו"פ, אבל בסופו של דבר זה אמנם רשמית מתחיל אבל בעצם אין לזה שום בסיס.

לאה נס: וכמובן על קריסה של כל מכוני המחקר, ושיתוף הפעולה, כמו שאמרנו, עם ות"ת, שהוא פשוט הכרחי ביותר.

ויקטור בריילובסקי: לפני שהשר יוצא, אם יש אפשרות לשאול, דבר ראשון אני רוצה לברך את השר החדש, מנכ"ל חדש וגם כן מדענית ראשית חדשה.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שהבעיה של מדענים זרים בארץ היא בעיה מאוד חשובה, ועכשיו מה שאני ראיתי באוניברסיטה, כשפרופסור פורש לפנסיה אי אפשר להזמין מדען חדש לתפקיד הזה.

ויקטור בריילובסקי: פשוט התפקיד הזה מבוטל וזהו, בגלל מצב כלכלי של האוניברסיטאות.

ויקטור בריילובסקי: וזו בעיה מאוד גדולה.

ויקטור בריילובסקי: ועוד אני רוצה לדבר על בעיה אחת, זה עבודה של מדענים עולים במסגרת משרד המדע.

ויקטור בריילובסקי: אני יודע שבמשרד המדע יש חלק שקוראים לו תש"מ, במסגרת חלוקה של כסף ששינוי קיבל במסגרת תקציב אנחנו חלקנו מיליון שקלים חדשים שמיועדים לתש"מ.

ויקטור בריילובסקי: ועל פי מה שידוע לי, אולי אפשר לתקן עם זו שגיאה, הם לא קיבלו.

ויקטור בריילובסקי: תש"מ לא קיבל.

ויקטור בריילובסקי: יש פה מנכ"ל, יש פה שר, אתם יכולים לומר משהו?

מתן וילנאי: אני עוד לא מכיר את הנושא.

לאה נס: בשבוע הבא יש לנו ישיבה מיוחדת על הנושא הזה.

לאה נס: אנחנו נדון בזה בשבוע הבא.

יגאל יאסינוב: התת ועדה היתה, בשבוע הבא אנחנו בישיבה סוקרים את פעילות הוועדה ואני מדווח על זה, בין היתר על זה שתש"מ לא קיבל כסף.

דוד לפלר: לגבי מכוני המחקר, הנושא שאת העלית, השר מינה ועדה לבדיקה והמלצות על מכוני המחקר, וזה יהיה פעם הראשונה אולי שאנחנו נפעיל את מה שהשר כינה הקואליציה או שיתוף הפעולה בין כל הגופים במדע, כי מכוני מחקר זה נושא שנוגע לכולם, לכל מי שיקר לו נושא המדע.

דוד לפלר: וגם בנושא הזה אנחנו נפעיל את כל הגופים השותפים שיושבים כאן ונבקש את העזרה הציבורית שלכם כוועדת המדע, כי מכוני המחקר זה נושא חשוב מאוד שהתדרדר כל השנים, קיצצו וקיצצו וקיצצו ועוד מעט רק יהיו מבנים ואנשים שמקבלים משכורות.

דוד לפלר: והדבר השני שרציתי רק במלה אחת להגיד על נושא של המלגות שהשר הזכיר.

דוד לפלר: מדובר באלף מלגות לסטודנטים למדעים כנגד שיעורים פרטיים שהם יתנו לתלמידים מתקשים בבתי ספר תיכון.

דוד לפלר: וזה על מנת גם להקל על סטודנטים למדעים במימון הלימודים שלהם ובעיקר להקל על אותם שכבות שלא יכולים להגיע להישגים במדעים בגלל חסרון כיס של ההורים.

דוד לפלר: המדינה בעצם חוזרת ונכנסת לתחום שהיתה בו בעבר.

דוד לפלר: תודה.

מינה טייכר: התחום המרכזי של משרד המדע כמו שהשר אמר, אני מחזירה את השקף שהשר הראה קודם שמראה איך שרשרת המזון של צמיחת טכנולוגיה מתחילה ממחקר אקדמי בסיסי, מחקר אקדמי יישומי ואחר כך מחקר אקדמי שימושי, שבארץ זה מתחלק הרבה מאוד פעמים בין חממות טכנולוגיות לבין התעשייה הבטחונית, שהם היו מאוד חיוניים לצמיחה של ההיי-טק, משם לחברות הזנק ולחברות היי-טק.

מינה טייכר: גם בדברים אחרים, לא רק בהיי-טק, גם בביו-טכנולוגיה וכו', השקף הזה זה דוגמא להיי-טק אבל גם בביו-טכנולוגיה משרד המדע נמצא באותו שלב של מחקר אקדמי יישומי, ששום גורם אחר לא מטפל בו.

מינה טייכר: וזה ממש סף שיכול לעצור.

מינה טייכר: כי גם התעשייה הבטחונית, גם התעשייה הפרטית וגם החממות הטכנולוגיות לא לוקחות את הטכנולוגיות בשלב של פרה-פרה-סיד.

מינה טייכר: והחוקרים באקדמיה בדרך כלל בלי הכוונה מיוחדת באותו רגע לפעמים כבר איבדו את הסקרנות האינטלקטואלית שלהם באותו מקום.

מינה טייכר: ולכן המקום הזה של מחקר אקדמי יישומי הוא חשוב ביותר.

מינה טייכר: אותה שרשרת נמצאת גם בארצות הברית ובמקומות מסויימים באירופה, במקום שמצליחים.

מינה טייכר: במקומות שלא מצליחים אין להם את השרשרת הזאת באירופה.

מינה טייכר: הוספתי פה את השקף שמראה איך הצמיחה הזאת בעצם קשורה לכל משרדי הממשלה.

מינה טייכר: זה מתחיל במשרד החינוך, כי משרד החינוך הוא אחראי על ות"ת ועל האוניברסיטאות, התיקצוב הולך דרך ות"ת ומשרד החינוך.

מינה טייכר: כאן מגיע משרד המדע, מהצד הזה יש משרד המסחר והתעשייה, משרד הבטחון, הסטרט-אפס ומגיע לחברות ההיי-טק.

מינה טייכר: המצגת שלי מתחלקת לחמישה הנושאים הבאים: אני אציג את היעדים, את הכלים להשגת היעדים, מחקרים ייעודיים, קביעת סדרי עדיפויות, המועצה הלאומית לקידום נשים במדע, ואני אסגור בשמחה רבה בשני פרוייקטי הדגל של השר.

מינה טייכר: היעדים המרכזיים של המשרד הם: פיתוח תשתיות למחקר מדעי יישומי, מה שאמרתי קודם.

מינה טייכר: קידום קשרי חוץ מדעיים ברמה מדינית, כמובן שחוקר לחוקר יש כל הזמן קשרים, והממשלה והציבור לא צריכים להתערב בזה, זה מצליח טוב מאוד, אבל צריכים לעזור ברמה מדינית.

מינה טייכר: קידום תכנית החלל הישראלית, פיתוח מדע בקהילה ומדיניות מדע.

מינה טייכר: כמו שאמרתי קודם הפיתוח תשתיות למחקר מדעי יישומי זה הדבר החשוב ביותר, אבל הוא גם משתלב בכל אחד מחמישה היעדים האחרים.

מינה טייכר: ואני אתאר את הכלים הבסיסיים שיש לנו להשגת כל אחד מהיעדים האלה.

מינה טייכר: לגבי פיתוח תשתיות למחקר מדעי יישומי, יש את מרכזי הידע הלאומיים, שהם נותנים שירות לחוקרים באקדמיה ובתעשייה.

מינה טייכר: זה אמור להיות ברמה הכי לאומית שאפשר לעשות, ומרכזי הידע לא מוקמים לקבוצת מחקר אחת אלא לכל האקדמיה והתעשייה.

מינה טייכר: כרגע יש שנים עשר מרכזים, ורובם בביו-טכנולוגיה.

מינה טייכר: זה יכול להיות למשל בנק DNA, זה דוגמא למשהו שכולם יכולים להשתמש בו.

מינה טייכר: מחקרים תשתיתיים זה לא ברמה לאומית אבל זה ברמה רב קבוצתית, רב אוניברסיטאית, בדרך כלל דברים שיאפשרו אחר כך בהמשך גם פיתוחים טכנולוגיים והליכים חדשניים שקשה בלעדיהם.

מינה טייכר: ויש פה רשימה ארוכה של דוגמאות.

מינה טייכר: מלגות אשכול הם כבר לאנשים ספציפיים, לא לקבוצה, וזה לדוקטורנטים ופוסט-דוקטורנטים.

מינה טייכר: המשרד מעניק שלושים מגה-מלגות בשנה, זה מגה-מלגות כי זה המלגה הכי גבוהה שבעצם ניתנת בציבור, והרעיון היה להבטיח מאה אחוז שהאנשים האלה הם במאה אחוז משרה במדע.

מינה טייכר: ותשתיות לאומיות שונות, שזה לפי הצורך ולפי האפשרויות, זה בדרך כלל מגה-תשתיות, זה ציוד בדרך כלל.

מינה טייכר: יש רשימה ארוכה מאוד שהמשרד היה שמח לתמוך בהם, זאת דוגמא אחת ודוגמאות אחרות או שלא נמצאות פה או שלצערי עדיין לא בתמיכה.

מינה טייכר: קידום קשרי חוץ מדעיים ברמה מדינית הולך גם על ידי מחקרים דו-לאומיים, גם השתתפות בכל מיני התאגדויות בינלאומיות, והסכמי שיתוף פעולה אחרים דו-לאומיים.

מינה טייכר: במחקרים הדו-לאומיים יש קרנות צמיתות, שזה בעצם הדבר הטוב ביותר שאפשר היה לעשות, שחיים מהפירות, וזה מבטיח את השיתוף פעולה להרבה שנים.

מינה טייכר: כרגע יש רק שתי קרנות צמיתות, וזה של גרמניה-ישראל וישראל-סין.

מינה טייכר: אבל יש הקצבות שנתיות למחקרים דו-לאומיים, מכל הארצות שרשומות פה, ובדיונים שונים, בשלבים שונים של דיונים יש את המדינות החדשות, רוסיה, סלובניה, שוייץ, תאילנד, טיוואן ויפן.

מינה טייכר: ההתאגדויות הבינלאומיות, יש כמה וכמה, הדבר החשוב ביותר בשלב זה זה החברות שלנו באיחוד האירופאי, שאני חושבת שהיא לא תסולא בפז.

מינה טייכר: זה שינה לחלוטין את פני המדע בישראל, שקודם היו פניו רק לארצות הברית, וגם בסוגריים אפשר להגיד שזה שאנחנו חברים נספחים למדע וטכנולוגיה באיחוד האירופאי מקל עלינו בהרבה דברים אחרים, בכל מיני התאגדויות, ועדות, מועצות, שמנסים להגיד משהו נגד ישראל, לפני שהם גומרים את המשפט אני אומרת להם שאנחנו חבר עמית למחקר ופיתוח של האיחוד האירופאי וזה משנה הרבה מאוד דברים.

מינה טייכר: עכשיו זה הולך גם דרך התכנית השישית והשביעית, שאלה תכניות של סיבסוד מדע יישומי.

מינה טייכר: בדיוק אותו שלב שבו נמצא משרד המדע.

מינה טייכר: הם לא מסבסדים מדע בסיסי רגיל, וגם דרך תכניות אחרות שלא שהאיחוד האירופאי נותן ישר כסף אלא התאגדויות של מדינות, בחלק מהם אנחנו חברים, כמו אינטאס, שזה לתמיכה במדענים רוסים, איראנט, שזה רשתות בין מדינות לטיפוח של גורמים מסויימים, אראמור, במקרה שלנו למשל זה אינפורמציה על ניידות, עובדים, מוביליות, אפשרויות להשתלב בכל מיני אפשרויות.

מינה טייכר: קוסט זה עוד פעם אינטר-גוורמנטל, אבל לא רק לרוסיה אלא מממן נושאים מסויימים לפי גישת בוטום-אפ.

מינה טייכר: זה אני שמתי בסוגריים כי אני חושבת שכל אחד מהאנשים שנמצאים פה בכל רגע שנמצא צריך להבטיח שזה יקרה.

מינה טייכר: זה נכון שזה כנראה יקרה.

מינה טייכר: ERC זה מועצה בהקמה, שמיועדת למדע בסיסי.

מינה טייכר: הם רוצים להשוות את מה שיש בארצות הברית LSL, שבעצם לא היה להם, כי תכנית ששית שביעית היה רק על מדע יישומי, הם רוצים לעשות גם מדע בסיסי.

מינה טייכר: ניסו בהתחלה להתחיל עם תקציבי ענק שיורדים מהחקלאות, אני הייתי מעורבת בהקמה של זה בתוקף תפקיד שלי במועצה האירופאית למתמטיקה, באגודה האירופאית למתמטיקה.

מינה טייכר: אבל אז הייתי שם וכמובן בכל מקום אני אומרת ישראל ישראל, וזה מסדר את זה, אם כי פורמלית לא הייתי נציגה של ישראל, וזה חשוב תמיד להקפיד על זה.

מינה טייכר: וגם בצרן אנחנו שותפים כמעט מלאים, ועכשיו יש הזדמנות להיהפך לשותפים מלאים.

מינה טייכר: וגם כנסים דו-לאומיים, חילופי חוקרים וכו'.

מינה טייכר: פעילות בתחום החלל, השר הזכיר את זה אז אני לא אלאה אתכם בפרטים שרשומים פה, יש לוויינים לצרכי מידע כללי ויש לוויינים לצרכים מדעיים.

מינה טייכר: אז ונוס, המיקרו-לוויין שהולך להיות עם צרפת, שבעצם המוח שלו הוא ישראלי, כי המצלמה ישראלית והעברת הטכנולוגיה ישראלית, זה בעיקר למחקר בנושאי חקלאות.

מינה טייכר: ומה שאנחנו הולכים להשתמש בלוויין ההודי זה יהיה חקר החלל באופן כללי.

מינה טייכר: השיתופי פעולה האלה, וגם האפשרות שיש לנו לוויין בחלל כמובן מייצב את מדינת ישראל בחזית המדע בנושא הזה.

מינה טייכר: מה שאנחנו כמובן לא מרוצים איך המדע מיוצב בישראל.

מינה טייכר: בחו"ל אנחנו מיוצבים יותר טוב מאשר אנחנו מיוצבים בישראל.

מינה טייכר: מדע בקהילה מתרחש דרך כמה תכניות, רשמתי פה רק ארבע מהם, יתכן שיש עוד תכניות שאפשר להגיד שזה מדע בקהילה.

מינה טייכר: תכנית הדגל זה מרכזי מחקר ופיתוח האיזוריים, שבקיצור קוראים להם מו"פים איזוריים.

מינה טייכר: בתקופה הקצרה שאני נמצאת במשרד אני פשוט התפעלתי וגרם לי שמחה רבה לראות איזה מחקרים נפלאים וייחודיים נמצאים שם.

מינה טייכר: דברים מהסוג של מיצוי של תרופות מצמחים שרגילים לסטרס, שאנחנו מאוד צריכים את הדברים האלה, הכל זה מו"פ איזורי.

מינה טייכר: גם זה נמצא באיזור, גם החוקרים הם מהאיזור והרבה מאוד גם השאלות באות מהאיזור.

מינה טייכר: יש גם שני מו"פים מוסלמים, בהקמה יש מו"פ בדואי, דרוזי, מה שהשר הזכיר שאתמול נפתח חיזוק של המו"פ בעיירת פיתוח, בשדרות, דרך המו"פ של גוש קטיף וכו'.

מינה טייכר: המלגות למיעוטים ומלגות לנשים בכלל לא מספיקות על מנת לחזק את המגזרים המקופחים האלה.

מינה טייכר: קירוב נוער למדע בהרבה מאוד תכניות, אחת התכניות שהמנכ"ל דוד לפלר הזכיר עכשיו זה התכנית של האלף מלגות, שגם עוזרת לחיזוק של סטודנטים למדע וטכנולוגיה אבל גם לקרב את הנוער למדע, וצמצום הפער הדיגיטלי בחברה החרדית.

מינה טייכר: מדיניות מדע, הכלי המרכזי לקביעת מדיניות מדע היא העובדה ששר המדע הוא יושב ראש ועדת השרים למדע וטכנולוגיה.

מינה טייכר: וועדת השרים למדע וטכנולוגיה משכילה להביא את ההחלטות הנכונות.

מינה טייכר: אבל זה לא כלי מספיק.

מינה טייכר: כלים אחרים לקביעת מדיניות המדע זה הפורום של המדענים הראשיים של משרדי הממשלה, חברות של משרד המדע בפורומים מחליטים אחרים, וגם תכניות מדע בקהילה בסופו של דבר משפיעות על המדע.

מינה טייכר: אנחנו יודעים שבדרך כלל אתם מייצבים מדיניות דרך תיקצוב, אבל במקרה הזה, בזכות ועדת השרים למדע וטכנולוגיה, זה לא הכרחי.

מינה טייכר: אני מתכננת שיתוף פעולה הדוק מאוד עם ועדת המדע של הכנסת ועם משרד המסחר והתעשייה, עם האקדמיה, המולמ"פ, שאני מקווה שיתחזק ויקבל ראייה כוללת, וכמובן ות"ת והאוניברסיטאות, שגם צרכנים וגם המבצעים את המחקרים האלה.

מינה טייכר: המחקרים הייעודים לצרכים לאומיים מיידיים, לפעמים אי אפשר לעשות, לחכות עם המחקר שנה או שנתיים, כי יש צרכים מיידיים.

מינה טייכר: והצרכים המיידיים האלה מתקבלים בדרך כלל ממשרדי הממשלה השונים.

מינה טייכר: אם משרד התחבורה יש מחקר להבטחת התחבורה הציבורית בתקופה שאוטובוסים התפוצצו.

מינה טייכר: מהרשות לאומית לבטיחות בדרכים, אמנם אי אפשר להגיד שזה מיידי, כי זה כבר הרבה שנים הבעייה, אבל היא מוכרזת כבעיה אקוטית.

מינה טייכר: נציבות המים, מחקרים בתחום המים, הבעיות עם המים נעשות יותר ויותר אקוטיות.

מינה טייכר: משרד הקליטה, מה שהזכירו פה, אני לא רוצה לדבר כי באמת יש ישיבה מיוחדת בשבוע הבא, תכנית בש"ר לקליטת מדענים עולים, שזה גם צרכים מיידיים, זה עדיפות מיידית, גם הקליטה מתקדמת הרבה זמן אבל זה דבר אקוטי, וזה דבר ישראלי ספציפי.

מינה טייכר: וגם עוד תכניות לטכנולוגיות אנטי-טרור.

מינה טייכר: הגעתי למועצה הלאומית לקידום נשים במדע.

מינה טייכר: היא פועלת בארבעה מישורים: במערכת החינוך, באקדמיה, בממשלה ובתעשיה.

מינה טייכר: היא פועלת מכוח החלטת ממשלה.

מינה טייכר: בשלב זה יש יזמות להפוך את זה לחוק, חוק המועצה להשכלה גבוהה.

מינה טייכר: חברים בה יו"ר ות"ת פרופסור שלמה גורסמן למשל, יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים, מה שפעם קראו לזה קצינת ח"ן ראשית, הנציגים של התמ"ס, מקבלי מדיניות ממיגזרים שונים במשק.

מינה טייכר: אבל היא עובדת דרך מתנדבים.

מינה טייכר: ומכיוון שיש לי רק עשרים דקות שמתקרבות לסיומם אני לא אתאר את כל הדברים הנפלאים, אבל אני אשמח מאוד שתהיה ישיבה מיוחדת שנתאר את ההתקדמות.

מינה טייכר: רק דבר אחד אני אגיד, וזה חלק מהחסמים לקידום של נשים במדע וטכנולוגיה הם מחסום הקביעות מה שאנחנו קוראים, כל יועצי קידום האישה וכל יועצות הנשיא לקידום האישה בכל האוניברסיטאות הביאו את החוקים שיש באוניברסיטאות שלהם.

מינה טייכר: זה לא קל לעשות את זה, כי כמובן לא רוצים לפגוע במצויינות.

מינה טייכר: הבעייה שצריך להגדיר מצויינות בצורה קצת אחרת כנראה, ומתוך זה אנחנו עושים תכנית שמקווים שתתקבל בכל האוניברסיטאות.

מינה טייכר: כל מה שעושים פה זה בערך שמינית ממה שעושים באוניברסיטאות אירופאיות.

מינה טייכר: נניח שנותנים עוד שנה במידה והאישה ילדה ילד באותו זמן.

מינה טייכר: התאום בנושא הזה זה גם עם האיחוד האירופאי, שהמועצה לקידום נשים חברה בוועדה המייעצת לקומישינר למחקר של ענייני נשים, והתחלתי לפני כמה ימים בתאום יחד עם ה-NSF.

מינה טייכר: יש להם שם תכנית לקידום נשים והם יתמכו בקידום נשים פה בצורה שהחוק מאפשר להם.

מינה טייכר: קביעת סדרי עדיפויות, זה דבר מאוד חשוב, כי איך קובעים את סדרי העדיפויות, מהם הנושאים בעלי החשיבות הלאומית, מה הם המחקרים היישומיים.

מינה טייכר: במחקרי תשתית יש באופן כללי ועדה עליונה לתשתיות מדעיות וטכנולוגיות.

מינה טייכר: פורום המדענים הראשיים מתעסק במו"פ הממשלתי.

מינה טייכר: אבל התחלנו בסקר באוניברסיטאות ומכוני מחקר מה אוניברסיטאות חושבות ומכוני המחקר חושבים שזה תחומי העדיפות, ובוועידת רחובות זה יגיע לסשן המסכם שלו.

מינה טייכר: כל הדברים האלה ייעשו בשיתוף פעולה עם המועצה הלאומית למחקר ופיתוח, המועצה החדשה שמי שעוד לא יודע על קיומה זו הזדמנות טובה להכריז עליה.

מינה טייכר: אני מסיימת בתזכורת על שני פרוייקטי הדגל שהשר הזכיר, תכנית אלף המלגות והחזרת מדענים ישראלים.

מינה טייכר: אני לא כותבת, כי המספרים לא מדוייקים ברמה של אחד לאחד.

מינה טייכר: אבל הבעיה שאת הזכרת במספרים, אני לא יודעת על ארבעים אלף, זה מספר גדול מאוד, אני יודעת שאני אישית נתתי הרצאה בעברית בסטנפורד, והיה שם מישהו שאמר הוא למד כבר עברית, היה אחד שלא ידע עברית מהתחלה אבל הוא למד עברית, אז הוא אמר אין בעיה, את יכולה לדבר בעברית.

מינה טייכר: לי היה מאוד קשה כי אני ממש לא יודעת לדבר מדע בעברית, אז אחרי כמה דקות ביקשתי רשות לחזור לאנגלית.

מינה טייכר: קיבלתי מספרים שאני מאמינה בהם, אין לי אותם בכתב, על כשלושת אלפים מדענים בארצות הברית שנולדו בישראל, כאלף פוסט-דוקטורנטים, אנשים על מלגות זמניות שנמצאים בארצות הברית, ואפשר להגיד שכמות האנשים שיכולה להיקלט מתוך האנשים האלה באקדמיה בשנה הקרובה, אם אני אגיד מאה זה יהיה מאוד אופטימי.

מינה טייכר: יו"ר ות"ת יוכל להגיד.

מינה טייכר: כל התקנים של הפורשים נעלמים, והאנשים האלה, אם חלקם היו חוזרים למכללות או לתעשייה אני גם הייתי שמחה,

מתן וילנאי: אני מתנצל שאני צריך לעזוב ותודה רבה לכם.

לאה נס: מינה, יש נושא שלא דיברת עליו, ההחלטה של ועדת שרים לענייני מדע וטכנולוגיה, שעומד בראשה השר, החליטה על הקמה של מרכז לאומי לחקר הקרינה.

לאה נס: נושא מאוד חשוב שמדובר כל הזמן.

לאה נס: יש החלטה על הקמת המרכז.

מינה טייכר: אני תשעה ימים שם וביקשתי שיעבירו לי את כל ההחלטות של ועדת השרים למדע וטכנולוגיה שלא בוצעו.

מינה טייכר: אז אני אעבור על כל ההחלטות האלה ומה שלא בוצע, הרי אנחנו רוצים שזה יבוצע.

לאה נס: אני מקווה שבפעם הבאה השר וצוות משרדו יהיה להם יותר זמן.

שלמה גרוסמן: חבל באמת שהשר לא נמצא פה, רציתי במספר מלים לקשר בין הפעילויות שלנו, המועצה להשכלה גבוהה וות"ת לבין משרד המדע.

שלמה גרוסמן: אני רוצה לברך שוב את היושבת ראש שמריצה את הוועדה הזאת בחוכמה רבה, וכמובן לברך את השר שנכנס לתפקיד חדש ואת המדענית מינה טייכר ואת המנכ"ל דוד לפלר.

שלמה גרוסמן: תראו, גם אנחנו בות"ת חשבנו על הרעיון הזה של החזרת מדענים צעירים, שאנחנו רואים בזה אחת הבעיות הקשות ביותר של ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל.

שלמה גרוסמן: כלומר נאמר פה בצורה ברורה, תקנים של פורשים מוקפאים והאוניברסיטאות נוכח הקשיים התקציביים הקשים שהם עומדים בפניהם נאלצים להקפיא חלק מהתקנים הללו ולא לאפשר את הזמינות שלהם לקליטת דור צעיר.

שלמה גרוסמן: אפשר להבין את זה, אנחנו עומדים ועושים תכניות הבראה למוסדות גדולים, כמו תל אביב, ירושלים, טכניון, אבל שמים דגש על הנושא הזה.

שלמה גרוסמן: יחד עם זה ות"ת פנתה גם לאוצר ועומדת להקים תכנית, בדומה לתכנית שלכם אבל תוך דגש על הצד המדעי של הננו, ביו, כל הנושא הזה, שבו אנחנו נוכל להחזיר עשרה מדענים צעירים לכל מוסד, היקף של ארבעים מליון דולר, תכנית מאוד יוקרתית, עם סל קליטה.

שלמה גרוסמן: כלומר שהמדען יגיע לכאן יהיה לו סל קליטה נורמלי של כמיליון דולר שיאפשר לו להתבסס במערכת.

לאה נס: אתה כבר מדבר על עשרה לכל אוניברסיטה, זה מעודד.

שלמה גרוסמן: אנחנו דיברנו על עשרה לכל אוניברסיטה.

שלמה גרוסמן: התכנית הזאת היא באישור שר האוצר ובאישור אגף התקציבים, ואנחנו נצא לדרך בקרוב.

שלמה גרוסמן: אני חושב שפה כדאי היה באמת שנחליף דעות באשר לתכנית שלכם, של משרד המדע.

מינה טייכר: הכוונה לעשות את זה בשיתוף פעולה גם אתכם, גם עם משרד הקליטה וגם הסוכנות היהודית העולמית כבר הסכימה להשתתף בזה.

מינה טייכר: אז בקרוב תהיה ישיבה משותפת.

לאה נס: כי אני רואה שהאוניברסיטאות מינה יגדילו לכם את המספרים.

שלמה גרוסמן: התכנית שמה דגש על כך שלא יכול לחזור מדען מבלי שיהיה לו בסיס איתן להיקלט פה, ולכן עמדנו על כך שבלי שהוא יקבל סל של כמיליון דולר אי אפשר לקלוט מדען.

מינה טייכר: אנחנו נסתפק גם בחצי מיליון דולר,

שלמה גרוסמן: מינה, אני תמיד חושש שהאוניברסיטאות תגזולנה ממנו את החצי מליון דולר.

שלמה גרוסמן: אני חושב שבאמת שיתוף פעולה הוא תמיד מבורך, מביא לסינרגיזם, אנחנו תומכים בקרן הלאומית למדע, וות"ת קיבלה החלטה אסטרטגית לא לקצץ אותה, למרות כל הקיצוצים שעברנו, הקרן הלאומית למדע ממשיכה להיות המקור העיקרי, אנחנו רואים בקרן הזאת מספקת קרנות מחקר לחוקרים, אנחנו תורמים את חלקנו לאיחוד האירופי, לשיתוף הזה.

שלמה גרוסמן: הייתי לפני כשבועיים בברן, נהניתי לראות למעלה מעשרים חוקרים ישראלים במאיץ החלקיקים, קבוצה מצויינת, קבוצות של האוניברסיטה העברית, מכון וייצמן.

שלמה גרוסמן: ובאמת אם מדענים, אתמול התקיפו אותי בעיתון על מה שאמרתי על ההתקדמות של שכנים, אני רוצה לומר לכם, היו שם מדענים גם מארצות ערב וגם מפקיסטן וממקומות אחרים, מדענים מצויינים, שאנחנו יכולים לראות את ההתקדמות העצומה שחלה גם בארצות השכנות, ואסור לזלזל בכך.

שלמה גרוסמן: הזכרתם גם את הגוף של תל"ם, אני חושב שהגוף של תל"ם, תשתיות לאומיות למחקר, אותו גוף שמאגד את ות"ת, ואת האקדמיה ואת משרד האוצר ואת משרד התמ"ת ואת משרד המדע, אני חושב שבגוף הזה חייבים לתמוך כי הוא אוחז פרוייקטים ברמה לאומית, עכשיו ייכנס גם המולמו"פ, אנחנו נשמח מאוד לעבוד יחד אתו במשותף, אני חושב מתוך ראייה לאומית לקדם פרוייקטים שמדינת ישראל צריכה להסתכל עליהם בראייה לעתיד.

שלמה גרוסמן: אז רק רציתי שוב לומר שות"ת ומל"ג פתוחים פה לדו-שיח עבודה משותפת, לקידום המדע בישראל.

לאה נס: וצריך גם לזכור שבכל השקפים שהם הראו אתם הייתם החוד שמוביל את כל זה, צריך לחשוב שדווקא בגלל שהם החוליה הראשונה בשרשרת הזאת של הצמיחה היא צריכה להיות הכי חזקה.

לאה נס: והיום זה מצטמצם, לכן צריך לתת לזה את כל המשקל, אתם שמתם את עצמכם בחוליה השניה, המקשרת, אבל אם החוליה הראשונה מתפוררת והיא חלשה אז עכשיו אנחנו מבינים, ברור לכולם, הייתי מציעה כל הזמן להראות את השקף של משרד המדע, השקף הזה צריך לבוא אתו לכל ישיבת ממשלה, במיוחד כשכותבים היי-טק וזה עושה בטוח רושם על כולם, אם אומרים מדע, טכנולוגיה, בסדר.

לאה נס: היי-טק זה כבר עסקים.

לאה נס: אז אני מציעה שצריך להביא את השקף הזה לכל מקום, אז אולי זה יעשה את העבודה.

מינה טייכר: אני רוצה להודות לד"ר לאה נס שנתנה לנו את הבמה הזאת.

מינה טייכר: סמנכ"ל המשרד נמצא פה בשביל לענות על כל שאלות ספציפיות.

מינה טייכר: שתי השאלות שאתה שאלת יידונו בשבוע הבא.

לאה נס: תודה רבה.

יהודית בירק: אני רוצה להרחיב את היריעה בעניין של החזרת המדענים.

יהודית בירק: אני רוצה לכלול גם את אנשי מדעי הרוח והחברה ולראות את זה בראייה לאומית יותר.

יהודית בירק: יש לנו מערכת חינוך שמאוד בבעייה, וזה לא סוד.

יהודית בירק: יתכן מאוד שחלק מאותם אנשים שאנחנו רוצים להחזיר אפשר לשלב אותם בצורה זו או אחרת בבתי הספר התיכוניים ובכך גם להעלות את הרמה.

יהודית בירק: אני עוסקת בכמה קרנות שמחזירות מדענים, וזה ממש כואב הלב כשעל עשרה מקומות יש מאה מועמדים, מעולים, שהשקענו בהם את מיטב ההשכלה, אנחנו בעצם עושים ייצוא של המדע והיידע הישראלי.

יהודית בירק: זה פשוט בזבוז.

יהודית בירק: בערך כמו עם המים.

יהודית בירק: אז נא להביא את זה בחשבון.

לאה נס: פרופ' גרוסמן, כשדיברת על מדענים זה ודאי היה בכל התחומים.

שלמה גרוסמן: אני חושב שאם משרד המדע הולך להקים קרן כזאת אז פרופ' בירק צודקת בהחלט.

אריאל כהן: אני קודם כל באמת רוצה להודות לד"ר לאה נס שהיא הכירה בחשיבות של המהנדסים על ידי כך שכיבדה את אחד הכינוסים שלנו בהרצאת פתיחה.

אריאל כהן: אבל מאוד חשוב שאנחנו נדבר על החזרת מדענים ומהנדסים.

אריאל כהן: כשמדברים על היי-טק אז צריך לזכור שההוצאה לפועל זה הדבר אולי החשוב ביותר.

אריאל כהן: וכשמדברים על המספרים הגדולים, המאסות הגדולות של ההיי-טק בארצות הברית אז בעיקר זה אנשי הוצאה לפועל.

אריאל כהן: אנשים מעולים, אבל הם מהנדסים.

אריאל כהן: ואנחנו מרגישים קצת בנים חורגים כאשר אנחנו נמצאים בוועדת המדע והטכנולוגיה וצריך להזכיר ולהדגיש שזוהי ועדת המדע והטכנולוגיה, וצריך להדגיש שהצד של המהנדסים, שזה ציבור גדול מאוד, אולי עולה קצת פחות להחזיר מהנדס לארץ מאשר מיליון דולר, להיפך, הוא יכול להשתלב ולהקים כאן מייד תעשיות, הוא איננו צריך לעסוק רק במחקר בסיסי, למרות שהוא ודאי עוסק במחקר פיתוחי חשוב, ואם אנחנו היינו מוסיפים בכותרת את החזרת המדענים ומהנדסים זה היה חשוב מאוד מבחינה ציבורית.

מרסל שטאון: במסגרת התכניות האירופאיות, תכניות השישית, משרד המדע כבר רואה כעובדה מוגמרת שאנחנו בשביעית, אנחנו מרוצים מזה, אם כי יהיו כמה מאמצים של משא ומתן שנצטרך לעשות, ולו בגלל הבעיה התקציבית, אבל אנחנו מקוים שנתגבר על הכל, בתכנית האירופאית יש תכנית שנקרא מוביליטי.

מרסל שטאון: ואותה תכנית מאפשרת, והיה לנו מאבק בתחילת השישית שגם מדענים ישראלים יוכלו ליהנות ממלגות חזרה הביתה, ככה הם קוראים לזה, ויש כמה דוגמאות, שלוש או ארבע, שהצליחו לקבל מימון מאירופה כדי לחזור מארצות הברית.

מרסל שטאון: אלו מלגות שיחסית אחוזי ההצלחה הם טובים, לא רוצה להגיד אחד על שתיים אבל אחד על שלוש.

מרסל שטאון: וזה בתחרותיות, והבעיה של התכנית האירופאית או היתרון של התכנית, בעיה ויתרון בדרך כלל זה מלים נרדפות, זה שזה על בסיס תחרותי.

מרסל שטאון: אנחנו לא הגשנו, עכשיו יש התעוררות לאט לאט, אבל לא הגשנו מספיק הגשות כדי להנות מהתכנית הזאת.

מרסל שטאון: והתכנית הזו, השמיים הם הגבול לגבי הצרכים הישראלים.

מרסל שטאון: ולכן אני רוצה לנצל גם את המעמד הזה שצריך לשלב את הפעילות הזו של אירופה בפעילות היזומה הישראלית.

מרסל שטאון: אחת מהבעיות שיש לנו עם התכנית האירופאית, היא עדיין לא משולבת ליד הכלים שיש לנו בארץ.

מרסל שטאון: זה עוד אשנב.

מרסל שטאון: האשנב הזה צריך גם להיות מחושב כאשר בונים מדיניות בארץ כדי לגרום להנעה של הכסף.

מרסל שטאון: אנחנו משלמים את הכסף.

מרסל שטאון: לא נהנה, נשלם אותו סכום.

מרסל שטאון: נהנה, נשלם גם אותו סכום.

מרסל שטאון: אין בונוס לתשלום בגלל שהצלחת.

מרסל שטאון: יש הפסד אם לא הצלחת.

מרסל שטאון: ולכן הייתי רוצה שבמחשבה על המלגות האלה יהיה גם את האלמנט הזה.

רפי הוידה: יש לי הערה בהמשך לדברים של מרסל שקשורים בתכניות רב שנתיות.

רפי הוידה: החלטת הממשלה מאוגוסט הביאה להחלטת מדיניות ארוכת טווח של הקצבת שלוש מאות מליון שקל בשנה, במקום סכום יותר גדול, להשתתפות במשך קרוב לשבע שנים בתכנית השביעית.

רפי הוידה: זאת מחוייבות ארוכת טווח שמאפשרת גם תכנון וגם קביעה של הקצבת כספים לטווח ארוך.

רפי הוידה: אין מקבילה להחלטה הזאת בתכניות לאומיות.

רפי הוידה: אני חושב שדרושה החלטה מקבילה להחלטה לאומית שלנו, של הקצבה רב שנתית למו"פ לאומי שלנו, למו"פ ממשלתי או למו"פ לאומי, כאשר תהיה גם מחשבה או יעדים רב שנתיים בסמוך לאותם יעדים של האיחוד האירופאי.

רפי הוידה: בעצם ההחלטה לאמץ את התכנית השביעית זה כאילו שאנחנו מאמצים גם את היעדים של האיחוד האירופאי.

רפי הוידה: אני חושב שצריכה להיות גם תכנית מסגרת לאומית שלנו, ארוכת טווח, ארבע עד שבע שנים, לקבוע בה יעדים ונושאים לאומיים שלנו, כמו מים, כמו נושאים חברתיים, כמו נושאים תשתיתיים, אבל במסגרת רב שנתית, ולתקצב אותה גם רב שנתית.

רפי הוידה: וזה גם אחד התפקידים של המולמו"פ במסגרת היעדים שלו, ואני מקווה שזה יבוא לידי ביטוי בדו"ח הראשון שיוגש.

אבי ענתי: החזרת מדענים ישראלים מחו"ל זה נושא חשוב מאין כמוהו, אבל צריך גם לשים לב שקיים רעב גדול ומצוקה במוסדות למלגות ולתקציבים.

אבי ענתי: אני עובד עשרים וארבע שנים במשרד, בשנתיים האחרונות אנחנו רואים את המצוקה הזאת ממש.

אבי ענתי: אנחנו מפרסמים קול קורא למלגות.

אבי ענתי: אנחנו מקבלים מאתיים בקשות למלגות לפוסט-דוקטורט ודוקטורט.

אבי ענתי: אנחנו יכולים לממן עשרים וחמש, שלושים מלגות לשנה.

אבי ענתי: מה עושים השאר, מעניין, זאת שאלה שבאמת צריך לבדוק אותה.

אבי ענתי: מה קורה.

אבי ענתי: מה שקרה בשנה שעברה קיבלתי מאה תשעים וחמש בקשות, מימנתי עשרים ושבע מלגות.

אבי ענתי: השנה אותו דבר.

אבי ענתי: קיבלתי מאה תשעים ושתיים בקשות, אני יכול לממן עשרים וחמש מלגות.

אבי ענתי: זאת בעיה.

אבי ענתי: ראיינו פרופסור באוניברסיטה, את פרופ' וינטר, שהוא נתן הרצאה בקורנל, והוא הוזמן למסיבה עם ישראלים.

אבי ענתי: הוא ציפה למצוא חמישה שישה ישראלים שקשורים בקורנל, היו שם ששים איש הוא אמר, דוקטורנטים ופוסט-דוקטורנטים שיושבים שם, וכמובן אותם ציידי מוחות אורבים להם שם.

אבי ענתי: אנחנו לא יכולים להתחרות אתם.

אבי ענתי: יש בעיה.

לאה נס: אולי יותר צריך להשקיע עכשיו איך הם לא יוצאים מאשר איך להחזיר אותם.

לאה נס: וזו השאלה.

לאה נס: אם הפוסט-דוקטורנטים האלה יוצאים מכספם אז הם כבר נוטים להישאר.

נירה לאמעי: שלום, אנחנו כמובן מברכים את השר מתן וילנאי, שמחים שסוף סוף יש שר מדע אחרי תקופה ארוכה שהמשרד היה חסר שר בפועל.

נירה לאמעי: כמובן כל תחום המדע קשור באופן ישיר, כל קידום תחום המדע, לטובתם של הדורות הבאים.

נירה לאמעי: אני רוצה להאיר אספקטים שאולי בדרך כלל מאירים אותם קצת פחות וזה האחריות של משרד המדע במסגרת הדאגה שלו לבניית תשתית מדעית, לצד מחקרים יישומיים ואפליקציות של טכנולוגיות מתקדמות, אנחנו רוצים להאיר את האחריות של משרד המדע לבחינת ההשפעות של הטכנולוגיות האלה על העתיד, כאיזו שהיא תרבות מחקרית שצריכה לבוא לצד הפיתוח והקידום הטכנולוגי.

נירה לאמעי: עשינו על זה כבר ישיבות, דיברנו על המדרגים בין עקרון ההיזהרות המונעת לבין מה שאולי פחות מזה, אבל עדיין, איזו שהיא זהירות מקדימה של בדיקה של השפעות של טכנולוגיות על העתיד.

נירה לאמעי: אני חושבת שגם דווקא בתחום המחקר הרפואי יש אחריות גדולה מאוד לעולם המדעי לבחון לא רק לפתח תרופות למחלות שהולכות ונעשות נפוצות יותר כמו סרטן אלא גם לבחון את הגורמים למחלות האלה, שהיום אנחנו יודעים שהם יותר ויותר קשורים לסביבה ולהתנהגות האנושית, ואולי לראות את האחריות של הקהילה המדעית בהצבעה לקובעי המדיניות על שינוי סדרי עדיפויות בתחומי התשתיות, הסביבה, ההתנהלות והפיתוח בכלל המשאבים על מנת להפחית את הגורמים למחלות מלכתחילה ולנקוט בעקרונות של מניעה, בכל הקשור למחקר הרפואי.

אריק הייליג: אני מייצג מו"פ איזורי בחצבה, בערבה, מו"פ מאוד קטן.

אריק הייליג: אני שמח שאני מדבר אחרי נציגת הדורות הבאים כי זה בדיוק האספקט שאני רוצה להדגיש.

אריק הייליג: יש בעיה כאשר עושים, מתארים שרשרת מזון, האמת היא שאף פעם לא יודעים איפה מתחילים ובדרך כלל חוטאים, ופה כשהוצגה שרשרת האקדמיה כשהיא מתחילה באוניברסיטאות אז אני אומר שצריך ללכת עוד אחורנית, כי צריך גם לראות מי יגיע לאוניברסיטאות ואם בכלל יהיה לנוער מוטיבציה להגיע לאוניברסיטאות.

אריק הייליג: מאוד שמחתי לראות את המו"פים האיזוריים, שאני אחד מהם, ניצבים בראש הרשימה של הקטע של מדע וקהילה.

אריק הייליג: אנחנו בגלל האמצעים המוגבלים שלנו והיכולות המוגבלות שלנו באמת מדגישים ושמים דגש רב על הקטע של מדע וקהילה.

אריק הייליג: אני מאוד מברך על ההקמה של המו"פ הבדואי וגם מו"פ של עיירות הפיתוח, שאני לא יודע מה זה, זה מאוד מסקרן אותי.

אריק הייליג: אני מקווה שזה בעצם ביטוי להגדלה של העוגה ולא לחלוקתה ליותר פלחים.

אריק הייליג: אני מרגיש שאנחנו באמת אולי השרשרת הראשונה בשרשרת המדע, אולי בזכות הפעילויות שלנו והחשיפה שלנו של הקהילה ובעיקר הנוער האוניברסיטאות יזכרו להמשך פורה.

לאה נס: טוב, זה היה ברור לנו שלאותה חוליה בשרשרת יש עוד חוליות, אבל אין ספק שהחוליה הזו היא מאוד מהותית ומרכזית שממנה מתחילים.

רמי רחמימוב: ברכות לצוות החדש שאיננו כרגע של משרד המדע ואיחולים להצלחה בהמשך הדרך.

רמי רחמימוב: אני רציתי להעלות שתי נקודות קצרות.

רמי רחמימוב: האחת, לפני כשלושים שנה הקרן החשובה ביותר מבחינת מחקר בישראל היתה הקרן הדו-לאומית ארצות הברית-ישראל.

רמי רחמימוב: ומה שקרה שבמשך השלושים שנה האלה, בייחוד בחמש שנים האחרונות, הקרן הזאת התדרדרה.

רמי רחמימוב: והיא התדרדרה משתי סיבות.

רמי רחמימוב: קודם כל היא לא גדלה והוצאות המחקר גדלו בצורה משמעותית.

רמי רחמימוב: דבר שני, אני חושב שזה בסדר, שבקרן הזאת מי שמקבל תמיכה זה לא רק מדענים ישראלים אלא גם אנשים בארצות הברית רוצים את החלק שלהם.

רמי רחמימוב: לכן אני חושב שאחד מהתפקידים של משרד המדע זה לא לטפל רק בקרנות שהוא יושב בהם, כמו ה-GIF ביפן וסין, גם לדאוג להגדלה של קרן עם ארצות הברית, למרות שאנחנו רוצים להחזיר משם אנשים, עדיין ארצות הברית זה מקום חשוב מאוד מבחינה מחקרית, וכדאי לעשות את זה.

אבי ענתי: בימים אלה זה נעשה עם ה-GIF דרך אגב, אנחנו מגדילים את ה-GIF בחמישים מליון יורו.

רמי רחמימוב: אני מודע לזה, ואני חושב שזה נהדר שעשיתם את זה, אבל אני חושב שגם ארצות הברית היא חשובה מבחינה מחקרית .

רמי רחמימוב: הדבר השני, יושב לשמאלי ד"ר בני לשם, יו"ר מינהל המחקר הרפואי, ואני רוצה להדגיש שמחקר רפואי זה מנוע צמיחה בלתי רגיל למדינה.

רמי רחמימוב: וכרגע התמיכה במחקר הרפואי זה על גבול שבין הבושה והביזיון.

רמי רחמימוב: יש שלוש מאות ששים בקשות למענקי מחקר והכסף שניתן על ידי הממשלה מספיק לפחות מאשר חמישה אחוז.

רמי רחמימוב: אני חושב שבשיתוף עם משרד המדע כדאי לדאוג שהדבר הזה יגדל בצורה משמעותית.

יהודית בירק: אפשר לשאול את פרופ' רחמימוב, היו דיבורים על NIH ישראלי, ועדה נפלאה וכו'.

יהודית בירק: איפה זה עומד?

רמי רחמימוב: הדיבורים ישנם.

פרידה סופר: אני מבקשת לדווח כאן לוועדה שהסוגייה המשפטית אליה נקלעה המולמו"פ בעניין התקציב נפתרה.

פרידה סופר: אתמול הגיעה הכרעת משרד המשפטים לפיה על ות"ת לתקצב את המולמו"פ.

פרידה סופר: ולא נותר אלא להזרים את התקציב.

פרידה סופר: הסוגייה המשפטית באה על פתרונה.

פרידה סופר: אני מבקשת כאן גם לדווח, פרופ' יהודית בירק היא חברת המולמו"פ, התכנסנו השבוע לישיבת המולמו"פ, היא התכנסה במליאתה, ואחד הדברים החשובים שהיא צריכה לעשות, וזה על פי החוק, להגיש את הדו"ח לממשלה ולוועדת שרים למדע וטכנולוגיה בנושא המחקר והפיתוח בארץ.

פרידה סופר: אז הסיכום הוא שעד העשרים וחמישה בדצמבר שנה זאת יוגשו העקרונות והקוים הכלליים להכנת הדו"ח והמליאה תתכנס בשלושה בינואר כדי לאשר את העקרונות ועל מנת להכין את הדו"ח לממשלה ולוועדת שרים למדע וטכנולוגיה.

אבי ענתי: רק בעניין הזה, על מנת שלא יהיו בעיות בשנים הבאות, את הדבר הזה צריך להסדיר ולא כדבר חד פעמי שמתקבל ממשרד המשפטי.

פרידה סופר: השנה זה באמת תקציב חד פעמי.

פרידה סופר: לגבי תקציב 2006 יש לנו סיכום עם אגף התקציבים שיהיה דיון אצל אילן כהן, לפיו משרד האוצר ידאג לאיגום משאבים לגבי תקציב 2006.

לאה נס: השמחה שלנו היתה מוקדמת מידי,

פרידה סופר: אז מה שאני רוצה לומר שכבר מתוכננת פגישה עם מנכ"ל ראש הממשלה כדי לנסות להסדיר את תקציב 2006.

לאה נס: אני רוצה להודות לכולם, כמובן לשר החדש, למנכ"ל ולמדענית הראשית.

לאה נס: אני רוצה גם לציין שאני מוחה, אני מבינה שהכנסת ביטלה באופן גורף את אישורי הכניסה למדענים הראשיים, ויש פה מספר מדענים שחזרו בבושת פנים למשרד.

לאה נס: אז אני מקווה שהדבר הזה יתוקן.

לאה נס: מה שבטוח שבמקום הזה אנחנו נחזיר את המקום למדענים, לא רק בזה.

לאה נס: תודה רבה לכולם, ואנחנו נמשיך להיפגש בישיבות הספציפיות.