הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 210, 2005-09-25 10:00

ענבל גבריאלי: בוקר טוב לכם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה בנושא התבטאויות סקסיסטיות נגד אישי ציבור.

ענבל גבריאלי: האמת היא שהשם שנתנו לכותרת הוא עדין יותר, או שלא לומר עדין מדי לנושא שאנחנו נדון כאן הבוקר.

ענבל גבריאלי: אני רוצה לפתוח על אף העובדה שהדברים שהובילו אותנו לדיון הזה זה אותו מערכון של שי ודרור בטקס "אנשי השנה", אבל המערכון הזה הוא רק משל.

ענבל גבריאלי: התופעה היא הרבה יותר רחבה, הרבה יותר גדולה, פשוט מאוד רק מה שמשודר ונראה בפריים-טיים, כנראה מגיע ועושה רעש ועושה כותרות אבל אם נחפש טוב ונבדוק טוב נראה שהתופעה היא הרבה יותר רחבה.

ענבל גבריאלי: חרף העובדה שהדברים מראש לא היו ראויים להיאמר, לא בפורום שהם נאמרו וגם לא בפורום מצומצם יותר, למען הדיון וכדי לחדד ולהבהיר למה גם אמרתי שהתבטאויות סקסיסטיות נגד אישי ציבור, הכותרת שנתנו לדיון היא לא ממש מדויקת ומתאימה לרפש ולגועל האמיתיים שאני לא יודעת בחסותו של מי נאמרים, אבל עדיין נאמרים באין מפריע.

ענבל גבריאלי: אז אני רוצה לקרוא לכם את זה למי מאיתנו שלא צפה ולא שמע את הדברים כלשונם.

ענבל גבריאלי: מערכון כאמור הוא מערכון שנערך על ידי שי ודרור בטקס "אנשי השנה" בשידורי "קשת".

ענבל גבריאלי: אני אתמצת ואנחנו יודעים שהמערכון התחיל מדיבורים על תצלום של יאיר הניג, בנה של לימור לבנת שרת החינוך, כשהוא חשוף בחלקו העליון של הגוף.

ענבל גבריאלי: אומר שי "כן, תשמע, תגיד מה שתגיד על החינוך הלקוי ועל האינטליגנציה שבאמת קשה למצוא אבל תשמע פטמות יפות יש לו".

ענבל גבריאלי: עונה לו דרור "כן, מעניין אם לימור לבנת אומרת ככה, טוב לא הצליח לי במיוחד אבל תראו איזה פטמות, לתפארת מדינת ישראל".

ענבל גבריאלי: שי: "מעניין אם הוא קיבל את הפטמות שלו מאבא או מאימא?

ענבל גבריאלי: " דרור: "כן, אם זה מאימא הפטמות אז תגיד מה שתגיד על לימור לבנת, גם לה יש פטמות לתפארת מדינת ישראל".

ענבל גבריאלי: זה, גבירותיי, שידורי "קשת", ערוץ 2, פריים-טיים במדינת ישראל.

ענבל גבריאלי: אותה מדינה אגב שקיים בה חוק שנקרא חוק למניעת הטרדה מינית, שבסעיף 5 שלו נאמר שהטרדה מינית הים גם "התייחסות מבזה או משפילה המופנית לאדם ביחס למינו או למיניותו לרבות נטייתו המינית".

ענבל גבריאלי: ואז בסעיף 5 (א) נאמר "המטריד מינית אדם כאמור סעיף 3(א)3 עד 6 וכמובן בתוך כך סעיף 5, דינו מאסר שנתיים".

ענבל גבריאלי: נציגים של שידורי "קשת" לא נמצאים כאן משום שכל עובדי החברה נסעו לחופשה בטורקיה.

ענבל גבריאלי: קיבלתי את זה, לא התרעמתי, אני לא חשבתי שבאמת עם כל ההתנהגות וההתבטאות והזלזול, לא חשבתי שהם צריכים לבטל את החופשה, אבל אני לא בטוחה שהייתי מגיבה כך לו הייתי יודעת מה יש להם לומר.

ענבל גבריאלי: כותב לי המנכ"ל שלהם, אבי ניר כהתייחסות, זאת אומרת מה שהוא כותב לי זה מה שהוא היה אומר כאן.

ענבל גבריאלי: אני בטוחה שתסכימו איתי שאולי עדיף שהם נעדרו.

ענבל גבריאלי: בכל מקרה אני רוצה להקריא לכם את המכתב, שתבינו את הגישה, אחרי שהקראתי את הדברים, אחרי שהקראתי את סעיף החוק, אחרי שברור באופן חד משמעי שמדובר בעבירה על החוק, עבירה פלילית בעצם למי שמפר את החוק הזה ותראו את ההתייחסות ושוב זה כמשל.

ענבל גבריאלי: זה לא משהו פגום בשידורי "קשת" זה בוודאי לא משהו פגום במנכ"ל, באבי ניר, כן, אולי פגום ב"שי ודרור" שאצלם גבולות הסאטירה זה משהו שאנחנו יודעים שלא תמיד קיים.

ענבל גבריאלי: זאת אומרת, הם לוקחים משהו שהוא רחוק לגמרי מסאטירה ומנסים להכניס את זה כביכול לתחום הסאטירה, זה לא פעם ראשונה שיוצא להם גם לא מצחיק ובעיקר עקום ורע.

ענבל גבריאלי: אז כותב לי המנכ"ל, אבי ניר, כך "אנו מבינים כי ההתבטאות פגעה, גם אם לא הייתה כל כוונה כזו ועל כן סמוך להשמעת הדברים ועוד במהלך השידור עצמו, שידרה "קשת" התנצלות בפני מי שנפגע מהמערכון הסאטירי וכמומכן שלחתי מכתב התנצלות אישי לשרה ליבנת".

ענבל גבריאלי: "ככלל, יש לזכור כי מציאת נקודת האיזון בין חופש הביטוי ובכלל זה החופש לסאטירה, לבין פגיעה באנשים לבת אישי ציבור, היא מלאכה עדינה ולא תמיד פשוטה.

ענבל גבריאלי: אך בכל מקרה, אין לבחור בפתרון האוטומטי של הגבלת חופש הביטוי והסאטירה".

ענבל גבריאלי: "הפתרון הוא בבדיקה חוזרת ונשנית שעל כל גוף שידור לבדוק את עצמו ואת תוכן שידוריו, כך נוהגת ותנהג שידורי "קשת" גם בעתיד".

ענבל גבריאלי: יש משהו מאוד מקומם בדברים האלה של אבי ניר, מנכ"ל "קשת".

ענבל גבריאלי: קודם כל, הניסיון ללמד אותו משפט חוקתי, להעמיד עבירה פלילית כמו שנעברה על ידי שי ודרור בשידור חי, בפריים-טיים, כשהם עברו על החוק למניעת הטרדה מינית.

ענבל גבריאלי: בנוסף לו קיים גם חוק יסוד, חוק יסוד כבוד האדם וחירותו שבא להגן על כבודם של כולנו כמו גם לימור לבנת, שרת החינוך, גם היא אדם והחוק הזה בא להגן גם על כבודה.

ענבל גבריאלי: לבין חופש הביטוי שגם הוא ניתן בחוק יסוד.

ענבל גבריאלי: עם כל הכבוד לאבי ניר, את מלאכת האיזון הזו בין הזכות לחופש הביטוי לבין זכותו של כל אחד לכבוד, לשם טוב, לשלמות על הגוף וכל מה שנכנס בכבוד האדם, בית המשפט העליון בשבתו כבג"צ עסק בזה הרבה פעמים.

ענבל גבריאלי: ואנחנו יודעים שהמלאכה היא לא פשוטה אבל בעיקר אנחנו יודעים ואמר את זה נשיא בית משפט העליון בשעתו אמר את זה אמנם על זכות אחרת אבל אמר שחופש התנועה של אדם נגמר במקום בו מתחיל אפו של חברו.

ענבל גבריאלי: ובמילים פשוטות יותר, זה אומר שחופש הביטוי הוא לא מוחלט, הוא לא אבסולוטי, הוא לא יינתן בכל מחיר וישנם חוקים רבים במדינת ישראל כמו שמקרה שלנו, חוק יסוד כבוד האדם וחירותו, וגם חוק למניעת הטרדה מינית שבאים ומגבילים את חופש הביטוי.

ענבל גבריאלי: שבאים, במקרה הזה, ואומרים שלסאטירה יש גבול שאומרים שאנחנו לא ניתן לגיטימציה לדברים כאלה שמעבר לכך שהם עבירה פלילית הם גם מכניסים איזשהו דו שיח חברתי שעושה איזשהו שימוש שפל ונלוז ובלתי ראוי ולא מכובד באישה ובגופה.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שכאן המקום לומר את האמת, במכתב שכותב לי אבי ניר הוא מתייחס\

ענבל גבריאלי: וגם אנחנו בכותרת להתבטאויות סקסיסטיות נגד אישי ציבור.

ענבל גבריאלי: העובדה היא שמדובר על נשים, העובדה היא שמדובר על נשות ציבור.

ענבל גבריאלי: אני עוד לא ראיתי שום סטיריקן, שום מערכון, שום סטנד אפ שמתייחס בצורה כזו לגופו של גבר, של פוליטיקאי או כל איש ציבור אחר.

ענבל גבריאלי: לא ראיתי התייחסות למיניותו, לסקס אפיל שלו, לכל מה שקשור לתחום המיני.

ענבל גבריאלי: כשמדובר בגבר, תמיד יהיו דברים אחרים לצחוק עליו.

ענבל גבריאלי: כשמדובר באישה, אז זה הופעה חיצונית, המיניות, הלבוש, כל הדברים שבאמת פוגעים בנו, פוגעים במאבק שלנו, פוגעים בצורך הבסיסי של החברה בישראל לשוויון בין המינים.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שהתשובה העיקרית שאנחנו צריכים לקבל, כי כאן מדבר אבי ניר המנכ"ל של קשת, מדבר במכתב שלו על בדיקה, בדיקה בדיעבד.

ענבל גבריאלי: הבדיקה לא צריכה להיות בדיעבד, הכללים צריכים להיות מאוד ברורים, מאוד חד משמעיים.

ענבל גבריאלי: צריכות כמובן לבוא גם סנקציות בצד הפרת הכללים ואני הייתי רוצה לסיים את דבריי ולפתוח את הדיון ולצאת עם איזושהי תשובה חד משמעית.

ענבל גבריאלי: אגב, אני מתכוונת להמשיך לבוא בדין ודברים עם נציגי כלי התקשורת השונים, כי כמובן שאני מכבדת את כולכן שהגעתן אל העובדה שאין כאן נציג של "קשת" שייתן תשובות היא קצת מפריעה לי.

ענבל גבריאלי: אני רוצה לפתוח עם נציג או נציגה של הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו ולשמוע באמת איך מקרים כאלה מטופלים, כששוב בניגוד למשל למקרים אחרים, כאן מדובר באופן חד משמעי על הפרת החוק למניעת הטרדה מינית כמו במקרה נוסף שהיה בערוץ 10, גם כן עם סגנית השר רוחמה אברהם, מדובר על עבירות על החוק הזה.

ענבל גבריאלי: אני רוצה לשמוע איך זה מטופל.

יהודית לויט: באופן עקרוני, יש הליך של הפרה לכאורה שהרשות כאשר היא רואה הפרה בשידור ויש מחלקת פיקוח שבודקת ועוברת על השידורים, יש תהליך של הפרה שמתנהל מול הזכיין.

יהודית לויט: הליך כזה נפתח מול "קשת" כמובן, גם הרשות מצאה כמובן להגיב על העניין הזה.

יהודית לויט: הליך ההפרה הוא הליך שלוקח קצת זמן, יש התכתבות , אנחנו פונים אליו, אנחנו מקבלים תשובה.

יהודית לויט: במקרה הזה, גם ההליך היה קצת יותר מהיר, הוא עוד לא הסתיים - -

ענבל גבריאלי: מה קורה בהליך הזה?

יהודית לויט: ההליך הזה, אנחנו בעצם פונים במכתב אל הזכיין, מנסות לפעמים פניות טלפוניות.

יהודית לויט: בכל מקרה, יש הליך שהוא הליך כתוב ומסודר, הוא גם מעוגן בכללים של הרשות השנייה כאשר אנחנו פונים אל הזכיין ואם הרשות מוצאת שיש הפרה לכאורה - -

ורד סוויד: זה מתאים לשידור ישיר.

יהודית לויט: קודם כל, השידור היה שידור ישיר- - -

ענבל גבריאלי: אנחנו ניתן לה לסיים את דבריה ואחר כך, ואגב, גם כאשר מדובר בשידור חי לפחות כשמדובר בטקס מהסוג הזה, האמיני לי שהם לא עומדים על הבמה ומאלתרים את המעברונים, הכול כתוב, חלק מצולם וזו בדיוק הנקודה שאני רוצה להגיע אליה.

ענבל גבריאלי: אם יהיו כללים כתובים וברורים, הדברים האלה יעברו בקרה ואני לא אצטרך כאזרחית מהשורה, אני וכל אחת מהנוכחים ובכלל לא נצטרך להיתקל בדברים כאלה.

ענבל גבריאלי: זה פשוט גועל, זו פשוט תת רמה.

ענבל גבריאלי: כששמעתי על זה, לא מתאים ל"קשת", האמת לא מתאים לשום גוף שידור כאן, מדינת חוק.

ענבל גבריאלי: אבל, אני אתן לך לסיים.

יהודית לויט: מה שאני באה ואני אומרת, אני אתייחס אחר כך לעניין של השידור הישיר או דברים מוקלטים, אני רק רוצה בקיצור להסביר את ההליך.

יהודית לויט: ההליך הוא בעצם שאנחנו פונים, הזכיין עונה את מה שהוא עונה, הליך כזה נפתח, לא מוצה כי אנחנו צריכים לסיים את ההליך הזה שאני מניחה שהוא יסתיים בתחילת אוקטובר.

יהודית לויט: מה שעומד כרגע ומעוגן אצלנו גם מבחינת הכללים ומבחינת הכללים של הרשות השנייה זה שבעצם יש אפשרות ליטול זמן מהפרסום, שהזמן פרסום הוא כסף וכמובן שלפי ההפרה ולפי עוצמתה והדברים שנאמרו נעשה הליך, בעצם נעשית החלטה וקובעים הליך של נטילת זמן פרסום.

ענבל גבריאלי: כמה פעמים זה קרה?

יהודית לויט: הרבה, אין לי כרגע פה את הדוח השנתי, הוא התפרסם השבוע, ההליך הפרות הזה אם אנחנו מסתכלים בסך כל השידורים של ערוץ 2, יש לפחות עשרות הפרות, אפילו יותר, של נטילה של זמן פרסום.

ענבל גבריאלי: בכמה זמן מדובר בערך?

ענבל גבריאלי: אני פשוט רוצה לאמוד את גודל הסנקציה, גודל הנזק לשמן הטוב של הנשים - -

יהודית לויט: אז הייתי אומרת, עוד פעם, האם זה ישנה את הפגיעה?

ענבל גבריאלי: התשובה היא חד משמעית כן ואני אומר לך מה.

ענבל גבריאלי: כולנו יודעים שזמן פרסום זה כסף, כולנו מודעים לתחרות שקיימת בין "רשת" ל"קשת" לערוץ 10, לערוץ המוזיקה אפילו, כולנו מודעים לתחרות.

ענבל גבריאלי: האמיני לי שאף אחד מהגופים שהזכרתי לא ירצה שמראש, עוד לפני שהוא קם, מראש לא ירצה לרדת למטה מבחינת נקודת המוצא שלו בתחרות מול האחרים.

ענבל גבריאלי: אם גוזלים מהם דקת פרסום בפריים-טיים או 10 דקות פרסום בפריים-טיים, אני מבטיחה לך שהבקרה תעשה גם בשידורים שהם שידורים חיים וישירים.

יהודית לויט: א, אני מאוד מסכימה איתך ובגלל זה נקבע בכללים שיש אפשרות ליטול זמן - -

ענבל גבריאלי: אני שואלת אותך מה הסנקציה הכי קיצונית שזכורה לך?

יהודית לויט: הסנקציה שזכורה לי הוא משהו שהתקרב ל-10 דקות, אין לי פה את הנתונים - -

ענבל גבריאלי: לא בפריים-טיים?

יהודית לויט: לא, תלוי מתי נעשתה ההפרה.

יהודית לויט: אם ההפרה נעשתה בפריים-טיים, הנטילה תהיה בפריים-טיים.

יהודית לויט: אין שום סיבה לתת את זה באוף-פריים או בשעות אחרות, זה דבר הרשות ככה היא נוהגת.

ענבל גבריאלי: למשך כמה זמן?

יהודית לויט: מה זאת אומרת למשך כה זמן?

ענבל גבריאלי: יום אחד נוטלים - -

יהודית לויט: אם מחליטים על נטילה של 3 דקות או של 8 או של 5 אז נוטלים את זה בדרך כלל, או שאתה נוטל בבת אחת, ובעצם זמן הפרסום מתקצר באותו יום לזכיין אבל התהליך הזה לא הסתיים.

יהודית לויט: הרשות רואה בחומרה רבה את ההפרה הזו, שלא יסתבר פה שאנחנו - -

ענבל גבריאלי: אני רוצה לומר משהו.

ענבל גבריאלי: אני בטוחה שכל הנוכחות שותפות לשמחה הקטנה הזו שכן נעשה משהו וכן הרשות לא שותקת ונוקטת הליכים.

ענבל גבריאלי: אבל תראי, ואני אומרת את הדברים בידיעה ברורה ויש לי את מעט הידע בנקודה הזו.

ענבל גבריאלי: כל דקת פרסום בפריים-טיים היא המון כסף.

ענבל גבריאלי: אבל אם אני יכולה להעלות שני אנשים וסליחה על ההתבטאות, שפלים, כמו השניים האלה שהרשו לעצמם להתבטא בצורה כזו בפריים-טיים, לעורר שערורייה כזו שבעצם מביאה אותנו לשבת כאן על אף העובדה שזה לא מקרה יחיד, עובדה שאנחנו כאן כפועל יוצא למקרה הזה.

ענבל גבריאלי: לזכות בכל הפרסום הזה כתוצאה מהשידור, אם זה זה היה ברדיו, זה היה אייטם בחדשות של המהדורה המרכזית של נדמה לי שלושת הערוצים, אולי שניים מהם, אנחנו יושבים גם הישיבה הזו משודרת.

ענבל גבריאלי: שווה לי להפסיד 10 דקות פרסום בשביל יום אחד.

ענבל גבריאלי: למרות שמדובר בסכומי כסף מאוד גבוהים, אני עדיין חושבת שאין איזון, ואולי אם הייתה נמצאת כאן שרת החינוך היא הייתה יכולה לומר לך שאין איזון כי זו היא ששמה הטוב נפגע, זו היא שהפרת החוק למניעת הטרדה מינית בוצע כלפיה וזה לא מספיק.

ענבל גבריאלי: לא בכדי קיימים החוקים האלה, החוקים האלה קיימים כדי שאף אדם לא יפר אותם ובוודאי לא גוף שידור.

יהודית לויט: אני כמובן מסכימה איתך ומן הסתם התפקיד שאני אחראית עליו, אני ראש אגף תוכניות ואנחנו בעצם עושים את הרגולציה ומפקחים על השידורים, שלא יישמע לרגע שאנחנו חושבים שזה מסוג ההפרות הקלות שצריך לטפל בהם, זה דבר אחד.

יהודית לויט: אני לא רוצה להתייחס לעניין של המנחים עצמם, אני חושבת שבסופו של דבר יש אחריות שילוחית של מי שמשדר והפנייה שלנו הייתה אל הזכיין עצמו ואל ההתייחסות שהם ענו, המכתב שאת בעצם הקראת של אבי ניר, מכתבים כמובן נוספים שיש התכתבות בינינו לבינם.

יהודית לויט: ההליך הזה הסתיים בראשית אוקטובר, אנחנו צריכים לטפל בזה.

יהודית לויט: ברור שמדבור בהרבה כסף ועם זאת אני רק אומר שהרשות נוקטת בצורה מאוד שקולה כאשר היא באה לשלול מזכיין כסף.

יהודית לויט: עוד פעם, אני לא באה ואני אומרת שההפרה הזו שאנחנו חושבים שהיא הפרה חמורה ואנחנו גם נשמח שהוועדה הזו תמצא לנכון ותצא עם איזושהי החלטה שהרשות גם תפעל לאורה, בגלל זה אנחנו גם נמצאים פה ואנחנו נמצאים בכל הוועדות המתחייבות.

יהודית לויט: אבל אני חושבת שהשיקול צריך להיות שלם, כולל ומכיוון שלא גמרנו את ההליך מול הזכיין וכך אנחנו נוהגים בצורה הגונה מול הזכיין גם אנחנו חושבים שההפרה היא הפרה חמורה, אנחנו צריכים למצות את ההליך מולם והוא ימוצה בתחילת אוקטובר.

יהודית לויט: לגבי גובה הנטילה, מכיוון שאם אנחנו אמורים לעבוד על פי הכללים ועל פי החוק, יש מגבלה מסוימת שקבע בזמנו המחוקק.

יהודית לויט: יכול להיות שצריך להגדיל את זה, יכול להיות - -

ענבל גבריאלי: מגבלה לסנקציה?

יהודית לויט: לא, המגבלה היא לכמה זמן אתה יכול ליטול זמן, במיוחד שמדובר בהרבה כסף.

יהודית לויט: אז אני אומרת מכיוון שאנחנו רשות שצריכה לעשות את כל השיקולים, היא צריכה לשקול את כל הדברים, וכמובן גם לפי העוצמה של ההפרה, כמובן שהעניין ימוצה מול הזכיין.

ענבל גבריאלי: שאלה אחרונה לסיום בנוגע לשידורים מהסוג הזה, שידורים חיים.

ענבל גבריאלי: איזה בקרה יש לכם או איזה צעדים אתם נוקטים כדי לנסות לפקח?

יהודית לויט: מכיוון שכבר נפגשנו כמה פעמים בוועדות אחרות, גם לגבי זכיינים וערוצים אחרים, הרשות היא אל רשות שעושה צנזורה.

יהודית לויט: הרשות מטילה על הזכיין, גם בכתב הזיכיון שהיא נותנת להם, את האחריות לשידורים כאשר העניין - -

ענבל גבריאלי: הרשות מטילה מגבלות מסוימות?

יהודית לויט: כמובן שיש מגבלות שהשידורים לא צריכים להיות פוגעניים.

יהודית לויט: יש לנו מדריך אתיקה אנחנו עובדים לאורו ואנחנו עובדים גם על פי הכללים כמובן שהכללים וגם מדריך האתיקה וגם החוק של מדינת ישראל מחייב את הזכיין.

יהודית לויט: אי אפשר לצפות בשידור חי מראש, אין אופציה כזו כי השידור הוא חי.

יהודית לויט: חובה על הזכיין - -

ענבל גבריאלי: לשידור חי יש תכנים מתוכננים לשידור.

יהודית לויט: יפה, וכאן אני נכנסת לשיקול דעתו של הזכיין שיקבל זיכיון מהמדינה לקחת את כל השיקולים שאת הקראת את כל מערכת החוקים ובאמת לבחון היטב בין כבודו של האדם לבין חופש הביטוי וכולי, עד איזה מקום הוא מגיע.

יהודית לויט: והיה ואנחנו מוצאים לנכון שנעשתה עבירה בעניין הזה, אנחנו נפעל בזה מיד.

יהודית לויט: אני אומרת שוב, החובה היא על הזכיין.

יהודית לויט: הוא קיבל את הזיכיון מהמדינה כיוון שהרשות השנייה היא ללא שום ספק, לא צנזור, היא לא מקבל מראש את הדברים.

יהודית לויט: יש דברים מסוימים שאנחנו רואים בתכנון ולפעמים אנחנו מקבלים קלטות לצפייה ואנחנו בדין ודברים לפעמים עם הזכיינים לגבי דברים שהרשות מוצאת לנכון שהם למשל לא ראויים, או הם לא ראויים בשעות שידור מסוימות.

יהודית לויט: כי יש לנו סט של כללים מאוד רציני שעובדים לפיו.

יהודית לויט: למשל יש תוכיות שאתה לא משדר לפני 10 בלילה - -

ענבל גבריאלי: אז איך אתם יכולים לדעת למשל בטקס כזה, לגבי התכנים - - איך אתם יכולים לדעת אם הוא מתאים לשידור בשעה מסוימת אם אתם לא יודעים מה התוכן הממשי.

יהודית לויט: אני חוזרת ואני אומרת, זו החובה הראשונית של הזכיין שמשדר את התוכנית שיבדוק את התכנים שלו, שיבדוק את כל הקטעים, אם הם צולמו מראש ואם הם שודרו מקלטת, לבדוק את העניין, לעשות את השיקול כי הוא הצנזור של עצמו, כי זאת חובתו.

יהודית לויט: הוא קיבל את הזיכיון כדי לעמוד גם בכללים, ובטח ובטח לא כדי להעליב אנשים, כדי לפגוע בהם או כדי לומר כאלו אמירות ומהבחינה הזאת החובה היא עליו והיה והוא לא עמד בחובה הזאת, יש בעצם את תהליך הסנקציות שהרשות מנהלת מול הזכיין.

יהודית לויט: אני אומרת עוד פעם, ואני אחזור ואגיד את זה פעם שלישית ואחרונה, ההפרה הזו בעיניי הרשות השנייה היא הפרה מאוד חמורה ולא רק בגלל שהיא כלפי איש ציבור אלא בגלל האמירה עצמה.

יהודית לויט: ובאותה מידה לא צריך לפגוע באף בן אדם או באף קבוצת אוכלוסיה, מבחינה הזו מדריך האתיקה שלנו מתייחס בצורה מאוד רחבה שאין מקום, שיקול הדעת הוא על הזכיין, אל תפגע באדם שלא לצורך וגם כאשר אתה צריך לעשות את השיקול של חופש הביטוי מול חופש המידע וכולי.

ענבל גבריאלי: מי יעשה את השיקול?

ענבל גבריאלי: שי ודרור?

יהודית לויט: לא, יש עורכים, יש מנהל תוכניות, יש מפיק שאחראי על העניין הזה, יש אנשי תוכן שיושבים אצל כל זכיין וזכיין שזה תפקידם, לבדוק את התכנים, והם חייבים להיות מודעים כמו שאת ציינת פה לכלל מערכת הכללים והדברים שמחייבים את הזכיין כאשר הוא מקבל זיכיון מהמדינה כדי לשדר.

ענבל גבריאלי: בפעם הזו הם חטאו בתפקידם ואנחנו נמתין בקוצר רוח לסיומו של ההליך.

ענבל גבריאלי: תודה.

הלית כהן: הייתי רוצה להעיר כמה דברים.

הלית כהן: קודם כל, אני חושבת שהתשובה של נציג "קשת" משקפת את הקלות הבלתי נסבלת שנעשית בעיקרון של חופש הביטוי, הכול חוסה תחת חופש הביטוי.

הלית כהן: התבטאויות מבזות כלפי נשים, הצגת נשים כאובייקט מיני אם זה בפרסום פוגע ואם זה בהתבטאויות סקסיסטיות, אני חושבת שזה משקף שהכול אפשר כי יש לנו חופש ביטוי ועוד בהכשר בג"צ בהרבה מאוד מהמקרים, לצערי.

הלית כהן: הדבר השני שרציתי להתייחס אליו שאני חושבת שעלה מבין השורות של הדברים שאמרת, זה שהה עוד ביטוי להפליה שיש כלפי נשים.

הלית כהן: כמו שאמרת לא ראינו אף איש ציבור שמדברים על גודל איבר המין שלו.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שהפליאה לומר חברת הכנסת זהבה גלאון בריאיון בגלי צהל ביום שאחרי פשוט הפליאה לומר את זה בצורה הכי חד משמעית.

ענבל גבריאלי: אני לא נתקלתי בשום סאטירה כזו, אני אמרתי את בפתח הישיבה בדבריי, לא נתקלתי בשום סאטירה שהתייחסה לגוף של גבר לאיבה המוצנע של הגבר, לגודלו או לצורתו או לכל דבר בוטה ומיני אחר.

ענבל גבריאלי: זה פשוט לא קיים כשמדובר בגברים.

הלית כהן: מעניין שגבולות הסאטירה משתנים בין גברים לנשים ואולי משהו לרשות השנייה שאני באמת מברכת על מה נעשה הכללים, לי מאוד מפריע שאין התייחסות ספציפית להיבט המגדרי, להיבט של נשים.

הלית כהן: כל מה שקשור לכללי האתיקה של הרשות מדברים על הכלל, צריך אני חושבת לתת את הדעת להיבטים הספציפיים שקשורים לנשים, גם כשמתייחסים להתבטאויות מיניות, צריך להתייחס לנשים כי אין מה לעשות רוב הנפגעים מאמירות סקסיסטיות, מהתבטאויות סקסיסטיות זה נשים.

הלית כהן: ואפילו הרשות כאיזושהי אמירה ציבורית צריך להיות פרק ספציפי שמדבר על נשים ועל הגנה על נשים.

נאווה קוכנובסקי: ועל פרסומות עם נשים - -

יהודית לויט: הנושא של הפרסומות, אמנם זה לא התחום שאני עוסקת בו, אבל זה קרוב מאוד לליבי בלי שום קשר לזה שאני אישה אלא בכלל כבן אדם, העניין נבחן בצורה מאוד קפדנית ברשות, עניין הפרסומות ולראיה שאנחנו אסרנו דברים מסוימים ובג"צ אישר.

ענבל גבריאלי: בקרוב תהיה לכם עבודה קלה יותר משום שהדברים יהיו מעוגנים בחקיקה, גם לגבי קדימונים ומעברונים וגם לגבי פרסומות, יש הצעת חוק שהיא בהליכי חקיקה מאוד מתקדמים של חבר הכנסת רוני בר און שמדברת על איסור שידור והשמעה של משהו שיש בו אפילו רמיזה מינית, כמובן משהו שמהווה הפרה של החוק למניעת הטרדה מינית.

ענבל גבריאלי: היו כאלה בישיבות בוועדת כלכלה, ואני נכחתי בכל הישיבות, היו כאלה שטענו שהוא גורף מדי שזה פחות או יורת אותן טענות שנשמעו לגבי החוק למניעת הטרדה מינית בשעתו כאשר נחקק.

ענבל גבריאלי: אני חיה בשלום עם הטענות האלה.

נאווה קוכנובסקי: האם בחוברת האתיקה שלכם מופיע כל הסיפור של הטרדה מינית, התנכלות לנשים וכולי?

נאווה קוכנובסקי: או האם זה בעצם תדריך, של רשות השידור.

יהודית לויט: הוא הסתמך על מדריך נקדי אבל אני חושבת שכשאתה מתייחס לפגיעה וכשאתה כותב מדריך אתיקה אתה צריך לשמור בעצם על כלל הציבור, כמו שאתה שומר גם על ילדים וגם על מבוגרים ואני רק אביע את דעתי האישית פה - -

ענבל גבריאלי: זו בדיוק הנקודה שדיברה עליה עורכת הדין הלית לוי.

ענבל גבריאלי: נכון שיש צורך בשמירה על כלל הציבור, מובן, אין ויכוח.

ענבל גבריאלי: אבל דווקא בגלל שבחברה שלנו ואנחנו רואים את זה במקומות אחרים, אנחנו רואים את זה במופעים, בשידורים, בכל הערוצים, אנחנו רואים שיש גבולות שונים, אנחנו רואים שיש התייחסות שונה בסאטירה, בסטנד-אפ, בהומור אם אפשר לקרוא לזה הומור.

ענבל גבריאלי: יש התייחסות באמת מאוד שונה כאשר מדובר בנשים ובגברים, מבחינת התכנים, עוד פעם אני אחזור ואוצר, אם כאשר מדובר בגבר אז נשוא הסאטירה יכול להיות חיתוך הדיבור שלו או תהליכי ההקרחה שהוא עובר.

ענבל גבריאלי: אצל נשים זה יהיה מיני, תמיד.

ענבל גבריאלי: זה יהיה מיני, זה יהיה מראה חיצוני שוב עם קשר ישיר למיניות ואני חושבת שבגלל האינטרס החברתי הלאומי אינטרס שאפילו משרד ראש הממשלה וכל אחד ממשרדי הממשלה שמו אישה ממונה על הנושא של שוויון בין המינים, הנושא של קידום האישה, שמירה על זכויותיה ומעמדה.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שאין סיבה שהרשות תוציא את עצמה מהתחום הזה.

יהודית לויט: אנחנו גם נשקול את העניין הזה, גם את ההצעה הזו ונראה איך אנחנו נתקדם.

יהודית לויט: מדריך אתיקה זה דבר שמתעדכן תדיר לבקרים, אתה כל הזמן צריך לעבוד על הדברים האלו ואני כמובן העלה את זה בפני הרשות השנייה.

נאווה קוכנובסקי: זה חייב להיות מודגש, אם זה לא מודגש כמו שהיה בזמנו עם החוק להטרדה מינית, בהתחלה דיברו עליו באופן כללי.

נאווה קוכנובסקי: היו חייבים להדגיש את העניין של אלימות נגד נשים כדי שיבינו על מה מדובר.

ענבל גבריאלי: פה אולי הדוגמא לא כל כך טובה, נקודת המוצא היא באמת הייתה תופעה ממש רחבה של עבירות שבעיקר נעשות כלפי נשים אבל החוק למניעת הטרדה מינית הוא חוק למניעת הטרדה מינית, לא של נשים למניעת הטרדה מינית, באופן כללי.

ענבל גבריאלי: כאן אני חושבת שהדרישה שלנו מהרשות כגוף שמפקח על כלי התקשורת שמגיעים לביתו לכל אחד מאיתנו, האזרחים, כן צריך לקבוע את זה באופן ספציפי על אף שהוא שומר על האינטרס של כל החברה.

ענבל גבריאלי: זה משהו שמעבר לשקול, אנחנו כוועדה נרצה לעקוב ולראות באמת אם השינויים האלה נעשים ותודה שהזכרת את זה.

ורד סוויד: אני יועצת ראש הממשלה לענייני חברה ורווחה.

ורד סוויד: אני רוצה קודם כל לברך את חברת הכנסת ענבל גבריאלי, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, על כך שהיא מקיימת דיון מקיף ואמיתי בנושא הזה.

ורד סוויד: שמענו גם את ההתבטאות של זהבה גלאון אבל לדעתי הייתה חסרה התבטאות נוספת, אני חושבת שהפגיעה היא בכולנו כנשים ואסור שנתייחס כל פעם למקרה נקודתי ונראה את זה כפגיעה בפרט אחד.

ורד סוויד: כל דבר כזה עושה לגיטימציה לפגיעה בכולנו.

ורד סוויד: אני פניתי בעניין הן בכתב והן בעל פה, שוחחתי גם עם מוטי שקלאר וגם על איילת מצגר, מי שאחראית על התוכן אצלכם, ומה שהיה הכי חמור הייתה מעידה חד פעמית שאני לא רוצה לקרוא לה מעידה אבל עובדה שהסנקציות לא עוזרות והדברים האלה חוזרים.

ורד סוויד: אבל מספר ימים לאחר מכן, שוב בתוכנית של אדיר מילר בפריים-טיים ב"היכל התרבות", עוד אותם התבטאויות בסגנון הזה בצורה מרומזת וכשביררתי את זה מול הרשות השנייה אמרו לי "לא זה הפוך על הפוך, זו ירידה על האם".

ורד סוויד: אני חושבת שצריך להילמד לקח, מעבר לסנקציות כספיות צריכה להיות אמירה והתנצלות מפורשת בפני השרה ובפני כל ציבור הנשים ולא משנה אם אלו יהיו שי ודרור, אם אלה יהיו העורכים.

ורד סוויד: אבל לדעתי אי אפשר לעבור על זה לסדר היום ולקיים איזושהי יום עיון עם כותבי תוכניות הסאטירה, הרי אף אחד לא בא לעשות כאן צנזורה אבל לא יכול להיות שסאטירה תהיה עניין של גיאוגרפיה או של מגדר, זו אכזריות, זו השפלה בתפקוד ההורי.

ורד סוויד: וכמובן שכמו שציינו שיש גם פרסומות הרי זה מתבטא לאורך כל חזות הטלוויזיה, פה הייתה השתלחות אלימה מילולית במיוחד.

ורד סוויד: אבל כל הצורה שבה נשים מוצגות בטלוויזיה החל ממגישות ומנחות שנראות באיזשהו טייפ לא אמיתי ולא מציאותי לעומת מנחים שיכולים להופיע כבר עם הרבה מעבר לגיל הרלוונטי, דרך סדרות טלוויזיה שמציגות את הנשים בייעוד מסוים, בתפקיד מסוים ואת הגברים בצורה אחרת ולכן זה נשמע כחלק מהקונטקסט, מפסידים קצת כסף אבל אולי הם יעלו רייטינג בפעם אחרת.

ורד סוויד: ולכן, לדעתי סנקציה כספית לא מפסיקה ולדעתי צריך לתת איזשהו עונש שאנשים ישאו בזה, לא יופיעו, לא יוכלו להגיש איזשהו פרק זמן - -

ענבל גבריאלי: את פשוט אולי לא מודעת לנושא מקרוב, אני חושבת שזו הסנקציה החמורה ביותר שהם יכולים לנקוט כלפי הזכיינים במיוחד כשמדובר בערוץ 2, ברשת" ו"קשת", זו באמת הסנקציה החמורה ביותר מבחינת המהות שלה.

ענבל גבריאלי: שוב, זו באמת הסנקציה החמורה ביותר רק אני חושבת שכדי באמת להעביר את המסר וכדי באמת ליצור את ההרתעה, כדי שלא ייווצר מצב שאחרי ששי ודרור אומרים את זה בטקס "אנשי השנה" חוזרים על זה בתוכנית של אדיר מילר וזה לא משנה אם זה הפוך על הפוך על הפוך שמונה פעמים.

ענבל גבריאלי: דברים כאלה אסור שיוזכרו בכלל אלא אם זה אייטם חדשותי שמדווח על הנושא כהפרה של חוק.

ענבל גבריאלי: ועוד פעם, הסנקציה היא חמורה, השאלה היא רק מה המידתיות.

ענבל גבריאלי: האם כגודל הפגיעה ככה באה סנקציה גדולה מספיק שנוטלת מהם מספיק דקות פרסום כדי ליצור את ההרתעה.

ענבל גבריאלי: אם זה נמשך כנראה שלא הצלחנו ליצור את ההרתעה הנדרשת.

ענבל גבריאלי: כל עוד זה נמשך אנחנו לא הצלחנו ליצור את ההרתעה.

ורד סוויד: שוב, אני אומרת שחשוב לראות את זה בקונטקסט הכללי, זו שעה שילדים ומשפחות צופים בטלוויזיה בתוכנית שהיא משהו עם איזשהו גוון ממלכתי.

ורד סוויד: אני חושבת שגם הדירקטור יוניות שיושבות אצלכן בהנהלה צריכות לתת איזושהי חשיבה על איך מונעים את זה בעתיד.

יהודית לויט: יש עוד הרבה מאוד תוכניות שמשודרות בערוץ 2 ולא כולם עוסקים בדברים האלו, -

ענבל גבריאלי: יהודית, לגבי זה זו טענה שבאמת אין לה מקום להישמע כאן משום שאנחנו לא מתכנסות כאן כדי לשבת לדבר על מה שבסדר, מה שבסדר הוא ברור מאליו כי לא נעשה שם איזשהו דו שיח פרטי בין אנשים ועניינם בלבד.

ענבל גבריאלי: מה שנעשה בטלוויזיה זה עניינו של כל אחד מאיתנו.

ענבל גבריאלי: הדברים צריכים להיות בסדר, בגלל זה יש בקרה, בגלל זה יש כללים, בגלל זה יש חוקים.

ענבל גבריאלי: אנחנו כאן כדי לדבר על מה שלא בסדר, כדי לדבר על מה שמופר.

ענבל גבריאלי: אז זה יש שידורים אחרים, אנחנו ידועים.

ענבל גבריאלי: יש גם ערוצים אחרים ששם הכול בסדר כמו בטלוויזיה החינוכית למשל, שם הכול בסדר.

ענבל גבריאלי: זה באמת בכל הכבוד טענה שאין לה מקום.

ענבל גבריאלי: הדס פלד, סמנכ"ל ויועצת משפטית "רשת".

הדס פלד: ראשית, אני רוצה לומר שאנחנו במקור לא הוזמנו - -

ענבל גבריאלי: הרים לי טלפון המנכ"ל ואני הבהרתי לו שמדובר בעניין שמקורו בטעות.

הדס פלד: אנחנו באמת רואים חשיבות גדולה מאוד בדיון הזה.

הדס פלד: "רשת", הוזכרה פה תוכנית של אדיר מילר וגם יושבת ראש הוועדה התבטאת שהפוך על הפוך על הפוך זה גם לא...

הדס פלד: אני חושבת שהוקעת תופעות או העברת דעה של מסר שלילי לסוג מסוים של תופעה באמצעות תוכנית כפי שנקט אדיר מילר, זה דבר חיובי.

הדס פלד: לא צריך להעלים, אם הדברים נאמרו והמסר הוא שלילי צריך לקיים עליהם דיון ציבורי כפי שמתקיים פה, כפי שמתקיים בעיתונות, גם דרך תוכניות טלוויזיה שמוקיעות ומציגות את התופעה בצורה אולי הומוריסטית.

הדס פלד: אבל המסר שיוצא מהתוכנית זה שהתופעה אינה תופעה ראויה ואני חושבת שזה מה שחשוב, גם אם חזרו על זה בצורה מסוימת הם לא חזרו עליה באופן שנתן לגיטימציה לאמירות שנאמרו.

הדס פלד: אם אנחנו לא נדבר בכלל, אם לא נשים דברים במרכז הדיון הציבורי אז האמירה נאמרה ואין עליה שום ביקורת.

הדס פלד: ביקורת זה דבר חיובי, ביקורת זה דבר ראוי.

ענבל גבריאלי: אני חייבת לקטוע אותך, עורכת דין פלד תקשיבי.

ענבל גבריאלי: מקובל עליי מבחינת הרציונל שעומד מאחורי הדברים שלך שהתופעה הזו או גילויי התופעה הזו לא צריכים להיקבר עכשיו באיזה מרתף חשוך כי אנחנו לא משטר חשוך שקובר את הדברים הללו שלא מקובלים עליו.

ענבל גבריאלי: אבל את לא יכולה לומר באמת בכל הכבוד שהעובדה שזה הוזכר ועלה לדיון בתוכנית של אדיר מילר זה סוג של לדבר על זה כמו שאנחנו מדברים על זה כאן ומבקרים את זה.

ענבל גבריאלי: זה נאמר שם בקונטקסט, אני לא מכירה את התוכנית, אני מניחה שהיא תוכנית הומור - -

הדס פלד: זה סוג של ביקורת, זה נאמר כביקורת.

ורד סוויד: התוכנית היא של הומור, אני שאני מחשיבה את עצמי אדם אינטליגנטי אני לא הצלחתי להבין את ההפוך על הפוך מלבד ביקורת על מראה חיצוני, על האוזניים הגדולות שלהם לא קלטתי מסר של ביקורת וחשבתי איך מרגיש הילד של אותו נשוא ביקורת ברגע זה שמול כל עם ישראל צריך לבזות אותו פעם נוספת.

הדס פלד: הביקורת היא כנגד האמירה המקורית.

הדס פלד: המטרה של סאטירה זה לבקר.

הדס פלד: סאטירה מבקרת תופעות והיא ביקרה תופעה, אנחנו לא מוקירים את התופעה הזו, אנחנו מבקרים אותה.

הדס פלד: אני חושבת שדרך סאטירה לבקר תופעה מסוימת, זה דבר חיובי.

ענבל גבריאלי: עורכת דין פלד, אני חושבת שזה בדיוק נושא הדיון, גבולות הסאטירה.

ענבל גבריאלי: מה בסדר ומה לא בסדר, מה חוקי ומה לא חוקי ומה אנחנו כחברה מקבלים במיוחד בתחום של נשים.

ענבל גבריאלי: אנחנו כבר למעלה מעשור, גם קודמותיי בתפקיד ואני לא מדברת על תפקיד יושבת ראש ועדה לקידום מעמד האישה אלא על חברות כנסת, כל ארגוני הנשים עושות עבודת פרך כדי להגיע לאיזשהו מקום.

ענבל גבריאלי: ובאות אמירות אומללות כאלה גם של שי ודרור ואחר כך של אדיר מילר ככה במעטה של ביקורת של האמירה המקורית, פשוט מחרבים את העבודה בשדרים שהם מעבירים לחברה לגבי מה מותר כשמדובר בנשים.

ענבל גבריאלי: אז אני מבינה שעם הראייה שלכן לגבי אותן אמירות בתוכנית של אדיר מילר היא ראייה כאילו הדברים היו לגיטימיים כי נאמרו - -

הדס פלד: כוונת המסר הייתה נגד האמירה המקורית.

הדס פלד: מכל מקום, אני רוצה לומר שאנחנו מפעילים הרבה מאוד מנגנונים של פיקוח ובקרה, גם משפטיים, גם אתיים, גם תוכניות שהן סאטיריות ואנחנו בודקים אמירות שלהם ברמות הכי גבוהות אצלנו בחברה, וכמובן שאנחנו לא מעודדים ולא מוקירים אמירות כאלה.

הדס פלד: לגבי ספציפית החוק למניעת הטרדה מינית, אני רק יכולה לומר שאנחנו אוכפים את החוק, אני באופן אישי הממונה על אכיפת החוק אצלנו בחברה, חוק למניע הטרדה מינית וכאמור - - לב התכנים, ממילא כל עניין שיש לו איזשהו היבט משפטי, בסופו של יום מגיע לשולחני.

הדס פלד: במרב המקרים לפני משום שחלק מהתפקיד שלי זה אכן לראות "ליין-אפים" ותסריטים של תוכניות ולראות שהם עומדים בכל הוראות החוק.

הדס פלד: היה חשוב לנו לבוא ולומר פה שאנחנו בהחלט חושבים שאמירות כאלה הם לא ראויות.

ענבל גבריאלי: רשות השידור, נמצאת כאן נציגה?

ענבל גבריאלי: אני רוצה לשמוע לגבי רשות השידור, אם שם כן ננקטים איזה שהם צעדים מקדמיים.

נאווה קוכנובסקי: אני מנהלת מרכז ההדרכה והממונה על מעמד האישה ברשות השידור.

נאווה קוכנובסקי: כמובן שאנחנו לא נמצאים במעמד ובמקום של ערוץ 2 שיש להם תוכניות סאטירה והיינו מאוד רוצים להגיע לדבר הזה ואז הייתי מקווה שאולי היה לי משהו לומר בנושא הזה.

נאווה קוכנובסקי: אבל גם אם היו לנו תוכניות סאטירה, אנחנו נוקטים ברשות כבר די הרבה זמן מדיניות של כל הסיפוק עם החוק למניעת הטרדה מינית וזה נוגע גם לעובדים עצמם וגם בשידורים שלנו.

נאווה קוכנובסקי: אם תשימו לב אנחנו מאוד מקפידים בנושא הזה מראש, גייסתי את מנהל הטלוויזיה לצורך העניין, הקמנו ועדה למעמד האישה ברשות וקיימנו דיונים בנושא הזה עם עורכי החדשות ועם הכתבים.

נאווה קוכנובסקי: זאת אומרת, אצלנו כל אחד מודע גם לחוק, גם לכל המשתמע מכך.

ענבל גבריאלי: בשידור חי, נראה לך שלא יכול להיווצר מצב כזה?

ענבל גבריאלי: אני פשוט, לא בגלל זה ערוץ 1, אבל - -

נאווה קוכנובסקי: אני יודעת שאת לא רואה, את מוזמנת לצפות מדי פעם.

ענבל גבריאלי: אבל את יודעת מה, כן היה.

ענבל גבריאלי: ביום שישי האחרון, בתוכנית אירוח, אני כמובן לא יכולה לזכור את המלל המדויק וזו דווקא תוכנית מצולמת.

נאווה קוכנובסקי: של מיכל?

ענבל גבריאלי: כן.

נאווה קוכנובסקי: מה נאמר שם?

ענבל גבריאלי: הייתה שם איזושהי התבטאות, היו אורח ואורחת שישבו קרוב מדי והיה שם איזשהו מדיום, איש טלפתיה והם היו צריכים להיכנס מאחורי פרגוד ואז ככה התנהל איזשהו דו שיח קצרצר על מה יקרה בפרגוד ומה הוא לה ומה היא לו יעשו.

ענבל גבריאלי: משהו באמת לא מעורר כבוד שזה על הגבול.

ענבל גבריאלי: השאלה היא, אם באמת אתם, אני באמת לא מתכוונת בלשון רעה לומר את הדברים, אתם - - את צריכה להבין שגם בעידן של ערוץ 10 וערוץ 2 עדיין צופים בערוץ 1, ובאמת איזה בקרה יש על הדברים האלה?

ענבל גבריאלי: וזו תוכנית מצולמת מראש, זה לא שידור חי.

ענבל גבריאלי: זאת אומרת, הכללים הם כמובן כתובים וברורים, השאלה אם זה נאכף באיזה מקום.

ענבל גבריאלי: השאלה אם יש מישהו שבודק את זה אפילו בדיעבד.

נאווה קוכנובסקי: זה נאכף, כל תוכנית כזו נצפית לפני שידור שלה.

נאווה קוכנובסקי: ייתכן ש"פספסנו" את הקטע הזה, אני לא יודעת מי בדק את זה אבל זה נאכף בהחלט.

נאווה קוכנובסקי: גם בשידורים חיים כל הכתבים שלנו וכל העורכים שלנו, אנחנו תמיד מודעים לנושא הזה, מאוד.

נאווה קוכנובסקי: ישנה מודעות מאוד גדולה לאנשי רשות השידור בכלל, ולכתבים בפרט, לנושא הזה.

נאווה קוכנובסקי: אני אבדוק את זה ואני מקווה שנדבר על זה.

נאווה קוכנובסקי: כשתהיה לנו סאטירה אני מקווה להיות פה ולומר הצלחנו - -

ענבל גבריאלי: אין שום תוכנית סאטירה בערוץ 1?

נאווה קוכנובסקי: אתם הורדתם לנו את התקציב.

ענבל גבריאלי: מי זה אתם?

ענבל גבריאלי: אני באופן אישי?

נאווה קוכנובסקי: כולכם, חברי הכנסת.

ענבל גבריאלי: תראי, אני לא ממש מתמצאת בלוח השידורים של ערוץ 1 אבל אני חושבת שאפשר לעשות שם איזה שינוי קטן בסדרי העדיפויות ובקלות אני אמצא לך תקציב חלופי לסאטירה.

קרן גייר: אנחנו כמובן מצטרפים ומגנים את התופעה הזו של הכפשה של נשים בכלל בשפה היומיומית במדינת ישראל ובכלי התקשורת בפרט.

קרן גייר: הייתה כאן התייחסות לנושא של ימי עיון, אני רוצה לציין שהרשות לקידום מעמד האישה מזה כל שנה מקיימת יום עיון משותף עם גופי התקשורת בישראל בנושא של אלימות מינית ואלימות במשפחה בכלל ואנחנו גם השנה כמובן מעוניינים לקדם יום עיון כזה.

קרן גייר: אנחנו רק מקווים שגופי השידור ידאגו לכך שהחברים שלהם יבואו לימי העיון האלה כי אם לא מביאים לאנשים העסוקים האלה איזה הילרי קלינטון או ג'וליאני אז הם לא טורחים להגיע וחבל מאוד שהיחס של גופי השידור הוא לא יותר רואה את בכובד ראש - -

ענבל גבריאלי: אתם לימי עיון מזמינים את נציגים - -

קרן גייר: איגוד המפרסמים, איגוד הפרסומאים, אנחנו רוצים שכל מי שעוסק בתעשייה הזו של הפרסום יבוא ליום העיון הזה וינהל איזשהו דיון פתוח.

קרן גייר: אנחנו לא מביאים רק אנשים שנואמים אלא ממש פותחים את השיח לאנשים שעוסקים בתעשייה וחשוב לנו שה באמת יבואו ואנחנו יוצאים בקריאה לגופי השידור שבאמת יעודדו את החברים בשורותיהם לבוא ליום עיון שכזה.

יהודית לויט: הרשות השנייה מנהלת הרבה מאוד פורומים במהלך השנה בנושאים שונים, כמובן שאני אעלה את העניין ויכול להיות שאפשר יהיה לחבור משהו עם משרד ראש הממשלה.

יהודית לויט: מן הסתם אנחנו גם מבקשים ומבקשים אפילו בתקיפות מה שהנציגים של כל הזכיינים, אנשים שעושים את התוכניות, המפיקים, העורכים, המגישים, כן יבואו וכן יהיו מודעים לעניין הזה.

יהודית לויט: אנחנו רואים בהחלט חשיבות בנושא הזה, חשיבות עליונה.

מרים שכטר: אני רוצה להציע לזכיינים ולרשות השנייה את מה שנעשה במשרד החינוך.

מרים שכטר: עם כניסתה של השרה לימור לבנת נקבעה ועדה של בדיקת סטריאוטיפים מגדריים בספרי הלימוד וכיום כל ספר לימוד חדש שנכנס למערכת החינוך ואמור לקבל אישור של משרד החינוך עובר מעבר לעריכה של תוכן וגרפיקה וכל מה שקשור לעריכה של ספרי לימוד, הוא עובר גם עריכה מגדרית.

מרים שכטר: כלומר, בשנה האחרונה כ-80 ספרי לימוד עברו עריכה מגדרית.

מרים שכטר: אני רוצה להגיד לכם שאנשים לא האמינו שזה יקרה כי זה לעסוק עם מו"לים, וזה לעסוק עם המון המון ביורוקרטיות וזה קרה ובשנה הזו כמו שאמרתי מעל ל-80 ספרים.

ענבל גבריאלי: היו ספרים שנפסלו?

מרים שכטר: לא, הם עוד לא קיבלו את האישור אז החזירו אותם למו"לים עם הערות, יש לנו מעל ל-20 עורכות מגדריות שמתפרנסות בכבוד ומקבלות כל הזמן לעריכה מגדרית.

מרים שכטר: אנחנו עשינו עריכה מגדרית למבחני המיצב שיהיו בשנה הזו, לכל המקצועות, לכל הכיתות.

מרים שכטר: אם מערכת לוקחת את זה כדבר שחשוב לה אז זה קורה וכמו שאנחנו יודעים, עקביות והתמדה, זה כל מה שצריך.

מרים שכטר: באשר לתפיסה החברתית, חינוכית, ציבורית, אני חושבת שמעבר לחוקים אני מסכימה שזה נושא שחייב לעלות על סדר היום הציבורי והחברתי.

מרים שכטר: בשם חופש הביטוי אי אפשר שכל הערכים האחרים ירמסו, זה אסור לנו לתת יד לזה, גם כנשים וגם כנשות ציבור.

מרים שכטר: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו עובדים בתוכנית יחד עם שדולת הנשים בישראל וכל שנה אלפי נערות ונערים עוסקים בתוכנית של נערות ונערים מובילי שינוי.

מרים שכטר: הנושא של הפרסומות זה הנושא הכואב ביותר והמתסכל ביותר וכל מי שיושב כאן יודעת ויודע שכן ניתן לעשות ואנחנו חושבים שחייבים לפרסם בצורה כזו, אנחנו יודעים ששינו - -

ענבל גבריאלי: את מתכוונת שאפשר למכור כלי רכב בלי להציג נשים כמעט ערומות?

מרים שכטר: ניתן, ואם אנחנו ערבים לנוער שגדל כאן אז זאת המחויבות הגדולה שלנו, נמנע סמים, נמנע אלימות, נמנע זנות, נמנע הטרדה, נמנע המון דברים כי אין מה להגיד, הטלוויזיה היא היום המקום שבני נוער מבלים שם הרבה מאוד.

מרים שכטר: אני באה באמת ממקום של בקשה ודרישה.

יהודית לויט: אני רק רוצה לומר שיש היום הליך מאוד רציני שנעשה ברשות השנייה עם התו האתי, יש קוד אתי חדש שנחתם בימים אלו בין המפרסמים לבין הזכיינים לבין הרשות השנייה כאשר חלק גדול - -

ענבל גבריאלי: נדמה לי שנאוה העלתה את זה לגבי הקוד האתי ואני המשכתי את דבריה והתשובה שלך הייתה שאנחנו בהחלט נשקול.

ענבל גבריאלי: עכשיו האם בקוד האתי החדש הזה יש התייחסות ספציפית לנשים, לנושא של קידום נשים, את יודעת מה לא קידום נשים נשאיר את זה רגע בצד למרות שאני חושבת שזו צריכה להיות חובה שלכם בגלל המרכזיות שיש לטלוויזיה בחברה הישראלית.

ענבל גבריאלי: אני מבטיחה לך שקרנה של האישה לא עולה כשהיא, איך אמרה הלית, מוכרים רכב בעזרת הצגת זונה.

ענבל גבריאלי: זה באמת אל מעלה את קרנה של האישה.

יהודית לויט: ללא ספק.

ענבל גבריאלי: מבטיחה לך שהמפרסמים מספיק מתוחכמים כדי להבין את מה שהולך בחברה שלנו.

יהודית לויט: נעשה פה הליך מאוד רציני ועבודת חשיבה מאוד גדולה יחד עם הגופים שמפרסמים, עם הפרסומאים כדי לעשות שינוי והתהליך הזה.

יהודית לויט: הייתה ועדה שישבה שנה והוציאה קוד אתי חדש כאשר היא מגדירה בצורה מאוד ברורה מה מותר ומה אסור בפרסומות כי אנחנו מודעים לעניין שהפרסומות לעומת התוכניות הן מגיעות אליך.

יהודית לויט: תוכניות אתה יכול גם לבחור שאתה לא רואה כי אם נעשים שם דברים מסוימים וזה לא לרוחך, מן הסתם תזפזפ ותלך למקום אחר.

יהודית לויט: אני רק באה ואומרת שכל הדברים שהעלתם פה מן הסתם כמובן שיילקחו בחשבון בעשייה שעושה הרשות השנייה כל הזמן כדי לתקן כללים, לתקן עיוותים כאלה ואחרים וכדי לתת מענה לכל אותן בעיות שעלו בוועדה.

יהודית לויט: וכמובן קריאה שתצא מהוועדה היא תגיע לשולחננו ואנחנו נטפל בעניין הזה.

בתיה לוי: אני רציתי להציע בפורומים שדיברת עליהם שתגיע מישהי לפורומים האלה שהיא מתחום המגדר, שיש לה ראייה כללית, שהיא למדה וזה תחום ההתמחות שלה ותגיד לכם את דעתה על תוכנית X, על תוכנית Y כדי שלא נגיע למצב כזה כמו התוכנית של אנשי השנה שפתאום זה יצא ואז אנחנו תוספות את עצמנו איך זה קרה לנו.

בתיה לוי: הרי מישהו ראה את הקטע הזה, התוכנית הייתה בשידור חי אבל הם לא סתם הוציאו את העיתון, הייתה חשיבה מקדימה.

ענבל גבריאלי: זה צולם מראש?

יהודית לויט: אני לא הייתי בארץ, אני ראיתי את החומר בקלטת.

יהודית לויט: אני יודעת שהתוכנית משודרת בשידור חי - -

ענבל גבריאלי: כן, אבל הקטע הספציפי הזה את אומרת שצולם - -

יהודית לויט: ייתכן שהוא צולם קודם, גם זה אומר דרשני כמובן.

בתיה לוי: אני בטוחה שיש מספיק נשים שיכולות לעזור ולתרום מהידע שלהן ומהזמן שלהן כדי שדברים כאלה לא יקרו ושלא נצטרך לקיים דיון סביב נושא כזה שכולנו מבינות את המשמעות שלו.

בתיה לוי: זה משהו שהוא בלתי הפיך, הפגיעה שנעשתה, גם אם תצא התנצלות - -

ענבל גבריאלי: יצאה.

ענבל גבריאלי: אבל שוב אני אומרת, מה שנגרר, אני לא מדברת כרגע על הנזק, אני מדברת דווקא על התועלת כי הם בוודאי רואים את זה כתועלת.

ענבל גבריאלי: לשידורי "קשת" בעקבות אותה אמירה אומללה, היה שווה להם לומר את זה ולהתנצל באמת אני אומרת - -

יהודית לויט: אני לא יכולה לדבר בשמם, אני חושבת כמו שאני מכירה את הזכיינים של הערוצים המסחריים - -

ענבל גבריאלי: אתן זוכרות את התגובה של ערוץ 10, אסף הראל עם אמירה באמת אומללה לגבי סגנית השר רוחמה אברהם?

ענבל גבריאלי: הם פשוט בירכו על השערורייה שקמה בעקבות זה.

ענבל גבריאלי: כי זה היה אייטמים ב"ידיעות", ב"מעריב", ב"גלובס", בחדשות, היה לזה follow-up מאוד ארוך.

יהודית לויט: מה שקורה בפועל זה שבסופו של דבר כמו שנאמר פה שאתה הולך בדרך סלולה ואתה מפקח ואומר את עמדתך הדברים משתנים.

יהודית לויט: מן הסתם, אני לא יודעת אם שמתם לב, אבל לפני 3-4 שבועות ערוץ 10 לבד החליט שמספר תוכניות של גיל ריבה, הוא החליט שהוא לא מעלה אותם.

יהודית לויט: הדברים בסופו של דבר מחלחלים.

יהודית לויט: אני חושבת שהזכיינים, לפחות מה שאני מכירה בשנתיים שאני עובדת ברשות השנייה וגם בשנים שעשיתי טלוויזיה, בסופו של דבר אתה לא מרוויח מזה.

יהודית לויט: כי עשייה כזו שגוררת בחובה גם הפרות, אני לא מתביישת להגיד ואני אגיד את זה בערוצים מסחריים שצריכים את הכסף מהפרסומות כדי לעשות תוכניות, הפגיעה בכיס היא כואבת מאוד.

יהודית לויט: אני אומרת לכם שמכיוון שמאוד אכפת להם - -

ענבל גבריאלי: יהודית, אני יכולה לומר לך שהחוק הכתוב פעם נחקק ופורסם הוא לא מחכה שדברים יחלחלו, הם צריכים באותו יום להשתנות ולקרות וצריך שיהיה מי שאחראי על האכיפה והיישום של החוקים.

ענבל גבריאלי: אנחנו לא מחכים לחלחול.

קרולינה אייזן: אני מנשות הדסה ישראל.

קרולינה אייזן: אנחנו חברות שלנו עברו הכשרה ועובדות הרבה מאוד עם נשים מוכות ומנסות במסגרת קפה-שיח לשנות את התדמית העצמית של הנשים המוכות כי הן גדלו באמצעי תקשורת והפנימו את כל ההערות הסקסיסטיות ואת כל הדעות הקדומות כאובייקט מיני וחשבו שזוהי האמת.

קרולינה אייזן: לכן, כל כך חשוב שאמצעי התקשורת ישנו את הגישה כי יש קהל רב מאוד בקרב הנשים שחבו שזוהי האמת, שהם באמת משמשות כאובייקט מיני כי זוהי האמת שהם רואים באמצעי התקשורת.

קרולינה אייזן: בנימה סאטירית אני יכולה אולי לברך את שי ודרור שעוררו את הזעם בציבור והביאו גם לישיבה הזו - -

ענבל גבריאלי: אף אחת מאיתנו לא שותפה לדברים האלה באמת.

קרולינה אייזן: על מנת באמת לעורר את דעת הציבור ואמצעי תקשורת.

ענבל גבריאלי: אני רוצה לומר לך שאין זו הפעם הראשונה שהנושא הזה נמצא על סדר היום הציבורי, אין זו הפעם הראשונה שהנושא הזה נמצא על סדר יומה של הוועדה לקידום מעמד האישה.

ענבל גבריאלי: אני ממש לא מברכת לא את שי, לא את דרור, לא את המילים שלהם, לא את ההופעה שלהם ולא את הניסיון שלהם לעשות סאטירה.

ענבל גבריאלי: הנושא הזה העומד על סדר היום גם מבלי שנדרש לאמירות האומללות האלה.

ענבל גבריאלי: העובדה שאנחנו שוב יושבות כאן היום משום שהדברים לא נעשים, משום שהדברים לא נאכפים, משום שהאמירה הספציפית הזו נאמרה בפריים-טיים, אי אפשר היה להתעלם מזה הפעם.

ענבל גבריאלי: אני לא שותפה ל"ברכה".

לאה שקלאר: אני מהיחידה לשוויון בין המינים ואני באמת רוצה לבקש שתהיה איזושהי פריצת דרך מעבר לנזיפה או להטלת הסנקציות וחוזר חלילה כי גם אנחנו יודעים שהרבה פעמים כמו שאת בעצמך אמרת זה מקדם את העניין.

לאה שקלאר: אפילו הפרסומאים נוח להם שתהיה פנייה לבג"צ כי אחרי זה יצפו בפרסומת עוד יותר.

לאה שקלאר: את המעגל הזה צריך לפרוץ.

לאה שקלאר: העניין הזה הוא לא רק עניין של הענות מגדרית, זה בעיה של החברה כולה.

לאה שקלאר: אף גבר לא רוצה לראות לא את אשתו ולא את בתו ולא את בת זוגו, ואף אחד לא רוצה שיעשו לשלו את מה שנעשה.

לאה שקלאר: אנחנו בבעיה חברתית מוסרית ערכית ממדרגה ראשונה של כולנו.

לאה שקלאר: בדיוק כמו שהסיקור של ההתנתקות היה על סדר היום של כולנו כחברה זה צריך להיות על סדר היום שלנו גם במובן של השידור הציבורי שנוגע מכל כיוון בדבר הזה ובאלפי כתבים יעסקו בזה.

לאה שקלאר: וגם מצד שני לא לשכוח שמה שקורה לנו זה גם איזושהי בבואה של מה קורה לנו בחברה וזה הצד של מערכת החינוך שצריכה לקבל הרבה מאוד העצמה ולא להיות יחידה קטנה בתוך המשרד, היא אולי צריכה להיות היחידה הכי מרכזית במשרד החינוך כדי שתוכל לפעול לדבר הזה.

לאה שקלאר: בסך הכול אנחנו נמצאים בפער של 80% ממה שחשוב לחברה, לא מיוצג בתקשורת, ואני יודעת על המחקרים של הרשות השנייה שכל הזמן מראים איך 20% ממה שקורה בחברה, 20% מהאוכלוסייה של החברה, הכול, השידור הציבורי בכלל לא מאפיין את פני החברה.

לאה שקלאר: אנחנו חייבים לעשות את פריצת הדרך - -

ענבל גבריאלי: אנחנו פשוט נמצאים בעידן שהרייטינג הוא המלך ומה שמביא רייטינג זה מה שישודר, בין אם זה משקף מה שקורה בחברה ובין אם לאו.

לאה שקלאר: נכון ובכל אופן אסור לנו מלהפסיק לומר את האמירה שתחלחל לכל כיוון אפשרי כי בסופו של דבר יש לזה השפעה.

קרן גייר: רציתי להוסיף עוד משהו קטן שזה יותר איזושהי משאלת לב שלי.

קרן גייר: אני בניסיוני בשירות הצבאי מרגישה שאיזושהי תקופה שעדיין אנחנו יכולים להשפיע על האוכלוסייה בצורה חינוכית, לשפר את השפה, להתבטאות בצורה יותר הולמת כלפי נשים.

קרן גייר: והייתי מביעה משאלת לב שצה"ל באמת ירתם יותר למשימה לקחת את הקבוצות של ברים במיוחד ששם יש את ההווי הזה של פלוגות ומחלקות שיש שירים מאוד גסים כלפי נשים.

קרן גייר: ואם אפשר היה שם להטמיע טיפה את הנושא שהזה של להתבטאות בצורה יותר הולמת ומכבדת נשים אולי היינו יכולים עוד ככה טיפה לחנך ולעשות שינוי חברתי.

ענבל גבריאלי: כמובן שמה שאנחנו דורשות מגופי השידור וממערכת החינוך ומגופים אחרים, כמובן שזה חל גם, את יודעת מה חל במיוחד על מערכות כמו הצבא שמראש אנחנו יודעים שהיא מערכת מאוד לא שוויונית.

ענבל גבריאלי: אם מישהי רוצה להוסיף משהו כי אני רוצה לסכם את הדיון.

לאה שקלאר: דווקא על המערכת של הצבא אני חושבת שב-10 שנים האחרונות חלה פריצת דרך מאוד משמעותית בנושא של הטרדות מיניות מאחר וכרמלה מנשה ושלי יחימוביץ' היו "מיינדד" לעניין הזה עד כדי כך שהיום הצבא הוא מקום יותר בטוח לנשים מאשר שרות לאומי.

לאה שקלאר: יש מי ששומר על הזכויות שלהן - -

ענבל גבריאלי: עד כדי כך שבאים לפניו מקרי אונס, עד כדי כך שמאמינים לקורבן ועדיין לא מרשיעים באונס - -

לאה שקלאר: ועובדה שכשמתייחסים ושמים את זה באופן מובהק ויש מי שלא מרפה מזה, זה התקדם מאוד.

קרן גייר: אני רוצה להדגיש את האלימות המילולית.

קרן גייר: אנחנו תמיד מחמירים והולכים לאלימות למעשה אבל גם אלימות מילולית היא אלימות והשפה בצה"ל היא שפה - -

ענבל גבריאלי: באמת צה"ל זה דיון בפני עצמו והאלימות המילולית, מעבר לזה שהיא אלימות בפני עצמה, אני חושבת שהיא נקודת הפתיחה.

ורד סוויד: אני יכולה לספר מהניסיון הדל שלי.

ורד סוויד: ב- 98' הייתי ראש עיריית נתניה והסכמתי להגיע לאחת מתוכניות האירוח שהייתה מהמובילות במדינה עם עוד ראשי ערים.

ורד סוויד: ביקשתי מראש מהתחקירנית שהיא אישה שאף אחד לא ישאל אותי את השאלה הבנאלית של כולם – איך אני אישה גרושה עם שני ילדים קטנים מסתדרת ושורדת?

ורד סוויד: המראיין, זו השאלה שהוא בוחר לשאול אותי, יש לי ילד בן 4 ילדה בת 6, איך אני מצליחה לנהל עיר?

ורד סוויד: וכשאני עניתי לו- בדיוק כמו שאתה הצלחת להתקדם בטלוויזיה בגילאים האלה הוא יותר לא חזר לראיין אותי.

ורד סוויד: עקבתי אחרי התופעה, זו לא הייתה הבעיה שלי כוורד סוויד אלא התייחסות שיש לנו בכלל לנשים בתקשורת, אז אנחנו בוכות היום על החריג אבל נסתכל במספר המרואיינות, בתכנים, בכמה נשים פרשניות וכולי אז זה נושא שאנחנו נצטרך באיזשהו שלב גם לדון - -..

ענבל גבריאלי: ורד, זו ממש לא סטייה ואני רוצה לסכם את הדיון ואני אמשיך מהנקודה הזו.

ענבל גבריאלי: אני נשאלתי בשבוע שעבר איזושהי בחורה דווקא מ"גלי צה"ל", היא עשתה עבודה סמינריונית בנושא הזה של ייצוג פוליטיקאיות בתקשורת ולאורך כל השאלות שנתבקשתי לענות עליהן.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שהשורה התחתונה זה תת ייצוג מוחלט של נשים בדיונים, בפאנלים בנושאים ביטחוניים, מדיניים, אפילו כלכליים שזה לכאורה צריך להיות פחות גנרל כדי להשתתף בדיונים האלה מאשר בטחוניים-מדיניים.

ענבל גבריאלי: אין נשים.

ענבל גבריאלי: מזמינים נשים לדבר על אימהות מתחדשת, על עבריינות מין, זהו.

ענבל גבריאלי: נגמר לי, רציתי להמשיך אבל כנראה שזהו.

ענבל גבריאלי: יש עוד הרבה אבל תת ייצוג.

ענבל גבריאלי: או שכל הפאנל יהיה גברי או שיכולה להיות אישה אחת ובדרך כלל היא תהיה המראיינת.

ענבל גבריאלי: לך אין סיבה להסכים איתי אבל תנסי לעקוב, תנסי לעקוב ותראי שבאמת הדברים האלה שאנחנו אומרות כאן הן ממש לא חסרי שחר.

יהודית לויט: לא אמרתי שהם חסרי שחר, אני חושבת שיש שינוי, השינוי לוקח זמן - - אני גם חושבת שאם מסתכלים הרבה מאוד פעמים בתחנות טלוויזיה אתה רואה כמה בכוח וגם מתוך החלטה, אתה רואה שיש גם פרשנויות בחדשות של ערוץ 2 ויש גם נשים שעושות תוכניות טלוויזיה גם בערוץ 10 ויש תוכניות שהן עושות בבוקר ועושות בערב.

יהודית לויט: הדס מזכירה לי בדיוק את "משחק מכור" שמי שמנחה שם את התוכנית זו עינב גלילי.

ענבל גבריאלי: אני רוצה לנעול את הישיבה אבל אני כן אתייחס למה שאמרת לפני שאני מסכמת.

ענבל גבריאלי: זו בדיוק הנקודה.

ענבל גבריאלי: אנחנו מדברות כאן על פאנלים מדיניים, ביטחוניים, על תוכניות כמו "משעל חם" כמו "פוליטיקה" כמו "חוק וצדק" ואת מדברת איתי על "משחק מכור" ואני חושבת שבזה טמון העניין.

יהודית לויט: אם תשימו לב לאורך השנים בדרך כלל רוב תוכניות הבידור היו בידם של גברים.

ענבל גבריאלי: אני רוצה לומר כמה מילות סיכום ולנעול את הישיבה.

ענבל גבריאלי: לא שלא ידענו את הדברים בפתח הישיבה אבל הם התבררו עוד יותר.

ענבל גבריאלי: אנחנו רואות איך אותו חופש ביטוי, אותה זכות יסוד בסיסית שגם החוק מעניק אותה וגם בג"צ מגן עליה, אנחנו לצערי רואות איך היא משמשת איזושהי קורת גג לאמירות אומללות שלא רק שהאוזן מתקשה לשמוע אותן בגלל הפגיעה שלהם בנשים, בכבודן, במעמדן.

ענבל גבריאלי: פגיעה שבאה לידי ביטוי בכך שהאישה נתפסת כאובייקט מיני, עוברת איזשהו תהליך של החפצה, זה לא אדם זה משהו שמותר להתבטא לגביו בכל מילה שהיא במיוחד לגבי המיניות, כל הדברים האלה בעצם מותרים בחסותו של חופש הביטוי.

ענבל גבריאלי: אם בבית המשפט הובן שחופש הביטוי הוא לא זכות אבסולוטית, הוא לא זכות מוחלטת, הוא לא משהו שידו מעל הכול.

ענבל גבריאלי: אנחנו מבינים את זה אבל אני חושבת שבאמת הדברים האלה, דיברנו כאן על דברים שמחלחלים מטה, אני חושבת שבאמת התובנה הזו צריכה סוף סוף לחלחל אל כלי התקשורת, אל כלי השידור.

ענבל גבריאלי: מבלי להיכנס לסטטיסטיקות של כמה הצופה הישראלי צורך בממוצע, ברור לכולנו היום שהטלוויזיה היא שחקן מאוד מרכזי בחיים שלנו ואני אומרת את זה בצער רב.

ענבל גבריאלי: פה אני מביעה את דעתי האישית, אני אומרת את זה בצער רב.

ענבל גבריאלי: אם כל כלי השידור היו כמו הטלוויזיה החינוכית ששם באמת יש בקרה מוחלטת ויש מטרה מוחלטת לכל דקה מדקות השידור הייתי מקבלת את זה כי הטלוויזיה החינוכית אגב היא גם כלי משלים למערכת החינוך.

ענבל גבריאלי: אבל באמת בעידן שהרייטינג הוא המלך אני בצער רב מציינת את העובדה שהטלוויזיה היא שחקן מרכזי בחיים שלנו בחברה הישראלית, במיוחד של הנוער.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שאנחנו צריכים לתת את הדעת לגבי התכנים, לגבי האמירות שנאמרות שם.

ענבל גבריאלי: צריכה להיות בקרה ואתם יכולים לראות בחוקים אחרים איך בשנת 92' קרתה המהפכה החוקתית והייתה איזושהי הוקעה של צנזורה וממש העלה על נס של חופש הביטוי וזכויות יסוד אחרות.

ענבל גבריאלי: אז כמובן שאני לא בעד משטרים חשוכים שבהם אין זכויות יסוד אבל אם אנחנו צריכים ללכת אחורה אז אנחנו נלך אחורה, ואם צריכה להיות צנזורה אז תהיה צנזורה.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שמשטר דמוקרטי זה לא משטר שפורץ הכול ומאפשר את כל זכויות היסוד באופן בלתי מוגבל אלא דווקא ההפך.

ענבל גבריאלי: הדמוקרטיה צריכה לתת את החופש אבל גם לוודא שהחופש הזה לא יהיה פוגעני.

ענבל גבריאלי: זה היה בשבוע שעבר ואני אומרת שוב באופן חד משמעי, ההתבטאות הזו כלפי שרת החינוך, כלפי לימור לבנת הייתה עבירה על החוק, עבירה פלילית שבמקרה הטוב ישלמו עליה בדקות פרסום, שאם יהיו אלה 10 דקות הם וודאי יפרסו את זה על פני כמה ימים.

ענבל גבריאלי: יש שתי דרכים לעקור את התופעה הזו מן השורש.

ענבל גבריאלי: האחת היא צנזורה, היא הדרך הפחות עדיפה גם מבחינה מעשית, גם מבחינת האכיפה, זה יכול להיות קצת בעייתי במיוחד כשמדובר בשידור חי.

ענבל גבריאלי: וגם מבחינת מקומה של צנזורה במשטר דמוקרטי בחברה נאורה כמו שהחברה הישראלית מתיימרת להיות.

ענבל גבריאלי: הדרך האחרת היא פשוט לעשות איזושהי התאמה, שתהיה קורלציה בין העבירה שהיא חמורה לכל הדעות לבין הסנקציה ואני מקווה ששרת החינוך תשכיל להגיש תלונה כי שוב מדובר בעבירה פלילית, תשכיל להגיש תביעה כי מדובר בעוולה אזרחית.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שאם מישהו ייתן את הדין וישלם על ההפרה הזו אז אולי נצליח להביא את ההרתעה למדרגה מסוימת שאז ינקטו כלי השידור בזהירות משנה.

ענבל גבריאלי: לגבי הקוד האתי, עוד לפני שאנחנו מגיעים באמת לאותם בדרנים לכאורה אם יורשה לי לומר על הבמה, עוד לפני שהם מדברים אני חושבת שהתובנות והזהירות והבקרה צריכות באמת להיות ברמת המנכ"לים והמנכ"ליות כמובן והסמנכ"לים ודובר כאן על הקוד האתי.

ענבל גבריאלי: בקוד האתי צריכה להיות התייחסות ספציפית, אנחנו רואים את הפרסומות, אנחנו רואים את התוכניות, אנחנו רואים את ההתבטאויות.

ענבל גבריאלי: צריכה להיות התייחסות ספציפית לנושא של נשים, בדיוק כמו שיושבת עורכת דין פלד בתפקידה כסמנכ"לית ויועצת משפטית היא גם ממונה על החוק למניעת הטרדה מינית ויושבות כאן עוד כמה נשים שאחראיות ומממונות על נושא של שוויון בין המינים.

ענבל גבריאלי: הנושא הזה הוא בהחלט חשוב עד כדי כך שכמעט בכל גוף ציבורי יש מי שממונה על הנושא הזה.

ענבל גבריאלי: וגם קוד אתי של הרשות השנייה שמגיעה לכל בית, אפשר לומר שבכל בית יש טלוויזיה, התכנים הללו נצפים גם על ידי נוער, גם על ידי ילדים, גם על ידי בוגרים והדברים האלו משפיעים.

ענבל גבריאלי: הקוד האתי צריך לכלול התייחסות ספציפית לנשים והדרישה שלנו כוועדה ואני בהחלט אעביר את הדברים בכתב לרשות ולמנכ"לים ולכל מי שידו בכלי השידור.

ענבל גבריאלי: ההתייחסות צריכה להיות מעבר למניעת הפגיעה, מעבר לשמירה על כבודן של נשים ופגיעה בכבודן, אני חושבת שצריך להיות גם תפקיד מאוד מרכזי לקידום נשים וחידוד הצורך בשוויון בין המינים וקידומן של נשים וזכויותיהן של נשים.

ענבל גבריאלי: זאת אומרת, לעזור לנו, לעזור לחברה הישראלית להגיע לאותה נקודה רצויה של שוויון בין המינים בדיוק כמו אותו תהליך שדובר עליו שנעשה במשרד החינוך.

ענבל גבריאלי: עוד לפני שאותו תלמיד ואותה תלמידה יקראו את הספר, הוא יעבור עריכה כדי לוודא שאין שם את הסטריאוטיפים ושהמסרים שעוברים הם מסרים של שוויון בין המינים.

ענבל גבריאלי: אנחנו נשמח לקבל דיווח לגבי אותו מקרה ספציפי, מה קרה בסופו של הליך שדיווחת לנו שנפתח.

ענבל גבריאלי: תודה רבה לכולכן, הישיבה נעולה.