ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 488, 2005-08-31 10:15

אברהם פורז: בוקר טוב לכולם.

אברהם פורז: שרת החינוך והתרבות נמצאת אתנו פה, היא עושה מאמצים של הרגע האחרון להשיג רוב לעמדת משרדה ולעמדתה.

אברהם פורז: גם סגן שרת החינוך, חבר הכנסת מגלי והבה נמצא פה.

אברהם פורז: בדרך כלל מקובל שלאחר שהתקיימה ההצבעה הרביזיה נעשית באופן אוטומטי – מי בעד רביזיה, מי נגד – מצביעים פעם נוספת.

אברהם פורז: משום שזה דיון בפגרה ובפעם הקודמת היו מעט משתתפים- -

אורי אריאל: זאת אומרת, אלה שבאים נענשים.

אברהם פורז: לא, הם פשוט נהנים יותר.

אברהם פורז: אני מקווה, חבר הכנסת אורי אריאל, שאינך רואה בדיונים שנערכים פה משום סבל, חלילה, אלא רק הנאה צרופה- -

אורי אריאל: הדיון החוזר הוא סבל.

אברהם פורז: הואיל וזאת רביזיה, בטרם נקיים את ההצבעה אני אאפשר לשרת החינוך לומר בקצרה כמה מילים, אני אתן לעוד חברי כנסת שירצו לומר דברים בקצרה, ואחר-כך נקיים את ההצבעה.

לימור לבנת: בוקר טוב.

לימור לבנת: אני מודה לך שאפשרת לי לדבר, אני אעשה את זה ממש בקצרה.

לימור לבנת: אני שמחה על-כך שלפנות בוקר נחתם הסכם בין שני ראשי ארגוני המורים לבין המדינה – משרד האוצר ומשרד החינוך.

לימור לבנת: אנחנו נדבר על זה מן הסתם לאחר שתתקיים פה ההצבעה על נושא תשלומי ההורים, וכמובן שההסכם הזה שנרחיב עליו לאחר מכן, מאפשר את פתיחת שנת הלימודים מחר לכלל תלמידי ישראל, וטוב שכבר עכשיו אנחנו יכולים לבשר על-כך ולהרגיע את כל מי שחשש שמחר תהיינה בעיות כאלה ואחרות בפתיחת שנת הלימודים.

לימור לבנת: על-כך נדבר כולנו לאחר-מכן.

לימור לבנת: כרגע נשאר נושא אחד שעדיין מעיב על שמחת פתיחת שנת הלימודים – נושא תשלומי ההורים, ובעיקר אותו חלק שנוגע לביטוח התלמידים.

לימור לבנת: מדובר בתשלום של 32 שקלים לשנה.

לימור לבנת: אני חייבת לומר לזכותו של יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת פורז, שהוא הצליח לגייס את הבטחת משרד האוצר שהחל משנת הלימודים הבאה – תשס"ז – התשלום הזה יחול על משרד האוצר; אבל לא מדובר כאן רק בנושא הזה, אלא מדובר בכלל תשלומי ההורים.

לימור לבנת: נושא תשלומי ההורים הוא נושא שכל שנה חוזר על עצמו.

לימור לבנת: תשלומי ההורים אינם כוללים רק את הנושא הזה, הם כוללים גם נושאים נוספים שבלעדיהם אי-אפשר לקיים מערכת חינוך שנותנת לתלמידים יותר מאשר רק שיעורים פרונטליים.

לימור לבנת: אני עצמי בשנה שעברה התחייבתי לחדש ימיה כקדם של ועדה שנקראה בשעתו ועדת לנגרמן שבה דנו בהחלפת תשלומי ההורים בגבייה מסוימת קטנה ביותר של הביטוח הלאומי שיחול על כלל הציבור.

לימור לבנת: לצערי הרב, האוצר לא שיתף פעולה בעניין הזה, אני מקווה שיעלה בידינו לעשות את זה בהמשך.

לימור לבנת: כרגע אנחנו עומדים בפתח פתיחת שנת לימודים חדשה, ואני מציעה ומבקשת שוועדת החינוך אכן תאשר גם השנה את תשלומי ההורים.

לימור לבנת: אין שום חידוש בנושא הזה, אני מבינה שהוועדה דנה כבר בכך, ואני מבקשת מהוועדה לאשר את זה כדי לאפשר פתיחת שנת לימודים שבה גם השנה תלמידי ישראל יוכלו לצאת לטיולים.

לימור לבנת: אנחנו מקפידים על-כך שכל התלמידים יוכלו לצאת לטיולים ויוכלו להשתתף בפעילויות השונות גם אם יד הוריהם אינה משגת לשלם את התשלומים, וכמובן, שאם ישנן תלונות הן מועברות למשרד, והמשרד מטפל בהן.

לימור לבנת: יתקנו אותי ארגוני המורים, אבל נדמה לי שאני אומרת את הדברים גם על דעת ראשי ארגוני המורים שגם הם תומכים באישור תשלומי ההורים בוועדה.

לימור לבנת: אדוני היושב ראש, מכיוון שראשי ארגוני המורים – מר וסרמן ומר ארז – מאשרים שאכן הבקשה לחברי הוועדה היא גם על דעתם, אני מבקשת מחברי הוועדה לאשר את כלל תשלומי ההורים.

לימור לבנת: תודה.

אברהם פורז: אנחנו נקיים דיון קצר.

אברהם פורז: כל חבר כנסת יוכל לומר את דבריו במסגרת של דקה.

אברהם פורז: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב ראש, גברתי השרה.

אורי אריאל: אני מצטרף לברכות על ההסכמים שהגיעו אליהם.

אורי אריאל: אני לא מכיר את טיבם בדיוק, אבל אם הגיעו להסכם אני מקווה שזה יהיה טוב לכולם.

אורי אריאל: מה שמטריד אותי, גברתי השרה זה המשפט שאמרת שאין שינוי במשך השנים בנושא תשלומי ההורים.

אורי אריאל: כבר לפני 10 שנים היה צריך להיות השינוי הזה.

אורי אריאל: לפני שנה הייתה החלטה, אתם אמרתם שתגישו גם הצעה משלכם איך להוריד בצורה מדורגת כל שנה את תשלומי ההורים, והמצב שאין שינוי הוא מדאיג ביותר.

אורי אריאל: הוא בלתי נסבל כשאומרים שיש חינוך חינם, וצריך שיהיה שינוי.

אורי אריאל: לכן אפשר לאשר היום, לדעתי, את תשלומי הביטוח, וזה מקובל על דעת כל היושבים בחדר, נדמה לי, ואפשר להתחיל את שנת הלימודים.

אורי אריאל: אף תלמיד לא יוצא ביום ראשון לטיול שנתי, ושמעתי שגם אף תלמיד לא עושה מסיבת סוף שנה ביום שני הקרוב.

אורי אריאל: אני מציע לאשר את תשלומי הביטוח עכשיו ואת שאר תשלומי ההורים אני נוקט בזמן כדי שלא יגידו "הרוצה לשקר ירחיק עדותו".

אורי אריאל: תוך שלושה שבועות ייערך דיון על הכול אחרי שנבוא בדברים בתוכנו ועם משרד החינוך ועם משרד האוצר, וננסה לסכם הצעה שמהווה שינוי – גם אם שינוי קטן, אבל מתחיל דרך.

אורי אריאל: אני משוכנעת שאת רוצה כמונו.

אורי אריאל: יש ויכוח עם האוצר, אני מכיר אותו לפרטיו.

אורי אריאל: נעשה מאמץ משותף ונתחיל את הדרך הזאת שגם אם היא ארוכה ותיקח אולי 5 שנים, כל שנה יהיה קיצוץ של כ- 15%-20%.

אורי אריאל: תודה.

יוסי שריד: אדוני היושב ראש, צר לי שאני צריך לחזור על עצמי, אבל אין מנוס.

יוסי שריד: כל הדיון הזה בוועדת החינוך – ולא בפעם הראשונה – יסודו ברמייה.

יוסי שריד: אין כל קשר בין הדיונים כאן לבין המציאות בשטח.

יוסי שריד: בשטח נגבים תשלומים יותר גבוהים לאין שיעור מכפי שאנחנו מאשרים כאן.

יוסי שריד: זה שקר מוסכם, הכול יודעים את זה.

יוסי שריד: לכאורה בשנה שעברה הוקמה סיירת, והיא עלתה כסף, אבל שום דבר לא יצא מזה.

יוסי שריד: יש מקומות שגובים 5000 שקל, 6000 שקל, 7000, 12000 שקל ו- 14000 – ולא רק בחינוך הממלכתי-דתי, אלא בישיבות תיכוניות ובאולפנות.

יוסי שריד: יותר מזה, אני רוצה לומר לך, אדוני היושב ראש, שאנשי משרד החינוך לא חיכו בכלל להחלטת ועדת החינוך.

יוסי שריד: אנחנו קיבלנו מסמכים של בתי-ספר שכבר הוציאו הודעות להורים כמה הם צריכים לשלם, ולמרבה הפלא, ההודעות האלה חתומות גם בידי מפקחים ומפקחות של משרד החינוך – דבר שהוא גם לא חוקי וגם יש בו משום זיוף במסמכים.

יוסי שריד: אני מאוד מקווה שלא תהיה תלונה לוועדת האתיקה כי התלונה הקודמת לוועדת האתיקה על דברים שמסרתי כאן הסתיימה בזה שוועדת האתיקה אישרה כל מילה שאמרתי כאשר טענתי שבמשרד החינוך מבצעים מעשה פלילי כאשר מכניסים לתיקים של מורים מכתבים בדיעבד כדי להצדיק את הפיטורים שלהם.

יוסי שריד: לכן כל הדיון הזה מנותק לחלוטין מן המציאות.

יוסי שריד: אין שום יכולת, לאחר פרסום דוח העוני – ואנחנו לא זקוקים לדוחות כדי לדעת מה המצב – להגדיל את תשלומי ההורים בשעה שנמסרת כאן בכל פעם מחדש התחייבות שתשלומי ההורים הולכים ופוחתים עד שהם יעברו מן העולם.

יוסי שריד: פשוט בלתי אפשרי.

יוסי שריד: הרי זה מס לכל דבר.

יוסי שריד: גם זה לא נכון דרך אגב.

יוסי שריד: מכיוון שמאיימים עלינו, כולל במרכז השלטון המקומי, שגם הם ממש מניעים את אמות הסִפִּים, ששנת הלימודים לא תוכל להיפתח, וחלילה לנו מלהצטייר שאנחנו מחבלים במאמצים הכנים שנעשו בידי כל הצדדים כדי לאפשר את פתיחת שנת הלימודים כסדרה.

יוסי שריד: אני מציע לאשר את הביטוח – 32 שקל, גם זה האמינו לי עולה לי בבריאות – ואת כל השאר אסור לנו לאשר במצב הנוכחי במדינת ישראל.

יוסי שריד: הרי אין לדבר הזה גבול, הרי כבר שנים מדברים על זה.

יוסי שריד: זה יבוא בשנה הבאה, ושוב, ולא יהיה שום שינוי.

יולי תמיר: אני רוצה להצטרף לדעה של חבר הכנסת שריד בהסתייגות אחת, שאני מקווה שתהיה מקובלת על הוועדה, אחרת אני לא אוכל לתמוך גם בעניין הביטוח.

יולי תמיר: הגיעו לידיי מסמכים מאוד חמורים שמצביעים על-כך שהביטוח שנגבה מהתלמידים הוא בלתי שוויוני בעליל.

יולי תמיר: תלמידים בפריפריה משלמים יותר ביטוח מאשר במרכז.

יולי תמיר: יש הסדרים שמאפשרים לערים הגדולות ודווקא המבוססות להוזיל את הביטוח לעומת הפריפריה- -

1028: חברת הכנסת יולי תמיר, אני מציע שגם אנחנו נראה את המסמכים האלה.

יולי תמיר: אני אשמח לחלק אותם.

יולי תמיר: כל המסמכים בידיי, אני אשמח להציג אותם לכל המעונין.

יולי תמיר: אני רוצה לבקש שהוועדה תדרוש דרישה חד-משמעית: אם אנחנו מאשרים גבייה אחידה, התשלום שישלמו עבור הביטוח יהיה אחיד; לא יהיה מצב שבערים מסוימות ישלמו יותר, ובערים מסוימות – בעיקר בפריפריה – יגבו מהתלמידים גבייה עודפת.

יולי תמיר: דבר שני, אנחנו חייבים לדרוש שהסכמי הביטוח של התלמידים יובאו בפני הוועדה, כי מה שאני קיבלתי לידיי בשעות האחרונות מעיד שבין הסכום שאנחנו מאשרים לבין הסכום שמגיע לידי הביטוח יש פער של למעלה מ- 10%.

יולי תמיר: לכן אני מבקשת שאנחנו נצביע בעד התשלומים, אבל בתנאים הללו.

יולי תמיר: אני מציעה שאנחנו נפריד את הביטוח ונצביע בעד בשתי הסתייגויות: אם גובים תשלום זהה שווה מכל תלמיד גם עלות הביטוח לכל תלמיד תהיה זהה, ואנחנו נקבל על זה דיווח לוועדה; שנית, שהסדרי הביטוח יובאו בפנינו כך שלא יקרה שאישרנו תשלום שאנחנו לא יודעים כיצד הוא נגבה.

מרינה סולודקין: אני מברכת את שרת החינוך לימור לבנת, שרה אמיצה; את שר האוצר אהוד אולמרט ואת ראשי ארגוני המורים שסוף-סוף הגיעו להסכמה להתחיל את שנת הלימודים בזמן.

מרינה סולודקין: לחברה שלנו פתיחת שנת הלימודים ב- 1 בספטמבר זה קודש הקודשים מכיוון שכך יש סדר ומשמעת במדינה.

מרינה סולודקין: בכנסת אני מייצגת אוכלוסייה חלשה, ואני רוצה להגיד שתשלומי הורים בבתי-ספר זה לא מקור העוני במדינת ישראל, אלא מדיניות לא נכונה של משרד האוצר ושל השר הקודם הביאו להרחבת העוני, ואין שום עניין לצרף את עניין שנת הלימודים לתשלומי ביטוח.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

אראלה גולן: אני רוצה להדגיש את החשיבות בנושא הכרת המולדת באמצעות הטיולים, התרבות והמוסיקה.

אראלה גולן: לפיכך לדעתי, מערכת החינוך והאוצר היו צריכים מזמן להתחיל לממן שירותים כערך או כמסר חינוכי.

אראלה גולן: כנגד זה אני מוכרחה לציין מספר גורמים שאי-אפשר להתעלם מהם: קודם כל, האם תימנע תחילת שנת הלימודים אם נצביע נגד תשלומי ההורים – לא הייתי רוצה לאפשר את זה; שנית, האם באמת אותם תלמידים לא יקבלו טיולים ואת אותה תרבות אם לא נאפשר תשלומי הורים - -

יוסי שריד: מה את דואגת?

יוסי שריד: יש שנה שלמה, מי יוצא בשבוע הראשון לטיול?

יוסי שריד: מה את דואגת?

אראלה גולן: אני מאוד דואגת- -

יוסי שריד: אין לך מה לדאוג- - -

אראלה גולן: - - - יש הרבה בתי ספר שכבר לא מטיילים, לא מכירים את הארץ- - -

יוסי שריד: אבל זה לא שייך לתשלומי הורים.

יוסי שריד: את רוצה שרק אלה שיכולים יטיילו?

אראלה גולן: אני רוצה שכולם יטיילו, ואני רוצה להגיע לכך שמשרד החינוך- - -

קריאות: - - -

אראלה גולן: אני רוצה להדגיש דבר נוסף:

אראלה גולן: יש כ- 2.5 מיליארד שקל משכורות שמועברות לאנשים שמטפלים במערכות האלה: מדריכי טיולים, שחקנים, זמרים – לי כשליחת ציבור אסור לפגוע גם במגזר הזה.

אראלה גולן: בין השאר, נאמר מפי מנכ"לית משרד החינוך שגם לנושא הפעולה נגד האלימות בבתי-הספר לא נמצאו כספים.

אראלה גולן: הייתי רוצה שגם הנושא הזה יועלה ויטופל בלי קשר לתשלומי הורים.

יוסי שריד: אין בעיה, ההורים יממנו את זה.

מוחמד ברכה: הבעיה שלי עם תשלומי הורים היא לא מה שקורה השנה אם מעלים את זה ב- 4 שקלים או משהו כזה.

מוחמד ברכה: הבעיה שלי עם תשלומי ההורים היא בעיה עקרונית.

מוחמד ברכה: כולם יודעים את הפתרון כבר שנים.

מוחמד ברכה: הבעיה היא בשני מישורים: מנהלי בתי-ספר ומורים לא צריכים לשמש גובים עם כל המשתמע מכך, אי-נעימויות וסימני שאלה שונים שלדעתי הם פשוט רחוקים מהתפקיד הפדגוגי שהם אמורים למלא.

מוחמד ברכה: דבר השני, תשלומי הורים זה מושג אנכרוניסטי כביכול שוויוני.

מוחמד ברכה: המערכת הפדגוגית לא אמורה לעסוק בדברים האלה.

מוחמד ברכה: עכשיו אנחנו מגלים, לפי חברת הכנסת תמיר שהפריפריה משלמת יותר.

מוחמד ברכה: לכן משרד החינוך צריך לשאת את האחריות לכל מה שנוגע לתשלומי ההורים בנושא הביטוח ובנושא הפעילות הלא-פורמלית, כי הרי זה חלק בלתי נפרד מהמערכת הפדגוגית.

מוחמד ברכה: אי-אפשר לפתוח בית-ספר ללא ביטוח ואי-אפשר לקיים- -

אברהם פורז: - - -

מוחמד ברכה: אדוני היושב ראש, אתה אמור לתת תשובה אחרת.

אברהם פורז: השרה מנהלת משא ומתן- -

מוחמד ברכה: היא אמרה שהיא חתמה על הסכם- -

אברהם פורז: היא לא מנהלת משא ומתן עם המורים, עם שני חברי כנסת.

מוחמד ברכה: אני אחכה שיסתיים המשא ומתן.

אברהם פורז: השרה לבנת, את רוצה שנעשה הפסקה של כמה דקות כדי שתוכלי לדבר בשקט עם חברי הכנסת?

לימור לבנת: כן.

אברהם פורז: נצא ל- 5 דקות הפסקה.

אברהם פורז: (הפסקה בת 5 דקות)

אברהם פורז: חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: לדעתי, המושג של תשלומי הורים הוא מושג אנכרוניסטי שאין לו מקום במערכת החינוך.

מוחמד ברכה: מורים ומנהלים לא צריכים לשמש גובים עם כל החשדות ועם כל הרינונים שמסתובבים סביב העניין הזה.

מוחמד ברכה: מצד שני תשלומי הורים זה לא מושג שוויוני על-פי הכנסה ומצב סוציו-אקונומי, ולכן צריך לחפש את השיטה, והשיטה נמצאת, ואנחנו דיברנו עליה מיליון פעמים גם בוועדת החינוך בקדנציה הזאת ובקדנציה הקודמת.

מוחמד ברכה: יש מקום לארגן את הנושא של התשלומים עבור ביטוח ועבור פעילות לא פורמלית דרך הביטוח הלאומי ודרך כל ממסד אחר על-פי מפתח סוציו-אקונומי כדי שלא כל שנה ניקלע לסיטואציה שאנחנו נמצאים בה היום.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר בתי-ספר אי-אפשר לפתוח ללא ביטוח, זה לא מוצר מותרות שצריך לגלגל אותו על ההורים, זה חלק מהאחריות המיניסטריאלית והפדגוגית של מערכת החינוך ושל משרד החינוך.

מוחמד ברכה: פעילות לא-פורמלית – טיולים ודברים אחרים – היא לא דבר שאפשר לקיים מערכת חינוך בלעדיו, זה חלק בלתי נפרד, חלק אינטגרטיבי ממערכת החינוך.

מוחמד ברכה: לכן אנחנו נדרשים היום שוב ושוב כאילו לתת אקמול לעניין הזה בלי לפתור אותו.

מוחמד ברכה: גם לפני שאתה, אדוני היושב ראש, היית יושב ראש הוועדה היו סיכומים שהוועדה תגיש במשותף הצעת חוק להסדרת העניין הזה בצורה ממלכתית, בצורה מסודרת ועל-פי מפתח סוציו-אקונומי.

מוחמד ברכה: אנחנו פה נלחצים יום לפני 1 בספטמבר כדי לכופף את הידיים ולקשור את הרגליים של חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: אין מקום לאשר את רביזיה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, לפנינו לא נושא אחד כי אם שני נושאים.

גדעון סער: הנושא הראשון הוא תשלומי ההורים, אבל הנושא השני הוא פתיחת שנת הלימודים מחר.

גדעון סער: בנסיבות שנוצרו ובהמשך להצעה שהציע כאן חבר הכנסת אורי אריאל, והאמת היא שזה גם דבר שהוצע בשיחה שקיימתי אתמול עם חברת הכנסת אראלה גולן, אני מציע לאשר את נושא הביטוח אשר מאפשר לנו לפתוח מחר את שנת הלימודים כסדרה, ובנושא האחר למצות אותו ולראות מה אפשר לעשות, והאם אפשר לפתוח אותו – ואני אומר את זה גם בשם סיעתי – ואם יש צורך באופן פורמלי, אני מבקש התייעצות סיעתית ולאשר דבר אשר נראה קונצנזוס רחב, וכל השאר להשאיר תלוי ועומד, והוועדה תוכל להמשיך לדון בו לעומק ולבחון אותו בלי למנוע את פתיחת שנת הלימודים מחר.

אברהם פורז: חבר הכנסת אלסאנע.

משה גפני: יש איזו סיבה שאתה מפלה את החרדים לרעה?

אברהם פורז: אתה רוצה לדבר?

משה גפני: ממש לא.

משה גפני: כמו שאין אף אחד פה ממערכת החינוך החרדית, גם אני לא קיים.

אברהם פורז: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת אלסאנע מייצג גם-כן גוף חרדי- - -

טלב אלסאנע: מבחינה בסיסית וגם עניינית, כאשר מדברים על חוק חינוך חובה חינם הוא צריך להיות כשמו הוא: חובה וחינם.

טלב אלסאנע: כל הניסיון לגלגל תשלומים על ההורים, שגם מבחינת הגישה ומבחינת התפיסה הם רגרסיביים ללא קשר להכנסה וללא קשר למצב הסוציו-אקונומי של ההורים, הוא מצב בלתי נסבל.

טלב אלסאנע: כל הנושאים בשיטה הזאת כבר נעלמו, חוץ מאשר בתחום החינוך.

טלב אלסאנע: לכן צריך לתת פתרון פעם אחת ולתמיד למציאות הזאת כי כל פעם חוזרים עליה כמנטרה בתחילת כל שנה.

טלב אלסאנע: בנושא הביטוח צריך לתת מענה ולפתור אותו.

טלב אלסאנע: אבל בנושא תשלומי ההורים בכלל באופן עקרוני, הוועדה צריכה לדון בו פעם אחת ולשים לו קץ.

משה גפני: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.

משה גפני: אני חשבתי שאני בא להיות אופוזיציה, אבל מתברר שאני חוזר לקואליציה.

משה גפני: אני מקבל את הצעת יושב ראש הקואליציה, חבר הכנסת גדעון סער.

משה גפני: לא ידעתי שהוא יגיד את זה, לו ידעתי הייתי מסכים אתו מלכתחילה.

יוסי שריד: הוא ספר אצבעות.

משה גפני: למה אתה כזה ציני?

גדעון סער: - - -אמרתי אחרי דבריו של חבר הכנסת אריאל שהיה ראשון הדוברים, והצעתו נשמעת הצעה הגיונית וראויה.

משה גפני: לגופו של עניין, נושא הביטוח הוא נושא שאכן צריך לאשר אותו, כי כפי שחבריי אמרו כבר קודם, לא צריך לעכב את פתיחת שנת הלימודים בגלל העניין הזה.

משה גפני: המציאות של תשלומי הורים בעקבות המדיניות שהייתה בכל השנים האחרונות בקדנציה הנוכחית, שהעשירים יוכלו לחיות טוב ולשלוח את ילדיהם לטיולים ולכל הפעילות שנעשית בבתי-הספר, כמו בכל הדברים האחרים שהמדינה מעניקה בעקבות מה שעשה שר האוצר הקודם- -

גדעון סער: שר האוצר שכיהן אז, אתה מתכוון?

משה גפני: כן, שכיהן אז.

משה גפני: המציאות הזאת, שעל-פי ההצעה הנוכחית עלול להיווצר מצב שבו ילדים מבתים חלשים כלכלית לא ישתתפו בפעילויות – כפי שנוכחנו לדעת בתקופה האחרונה או בשנה האחרונה – ראוי לבחינה מחודשת.

משה גפני: צריך לבחון את הסוגייה הקשה הזאת תוך זמן קצר, ולהגיע להסכמה רחבה ככל שאפשר כדי שגם המערכת תוכל לתפקד.

משה גפני: אבל גם כל הילדים יוכלו להשתתף בפעילויות של בית-הספר, ולכן אני מקבל את ההצעות שהועלו פה קודם, ובמיוחד את הצעתו של יושב ראש הקואליציה גדעון סער.

גדעון סער: אני מתחיל לחשוב כבר כמה זה יעלה לי.

משה גפני: כל הזמן זה עולה לי, לך זה לא עולה בכלל.

אברהם פורז: עדיף שאני לא אדע כמה זה עולה לכם- - -

משה גפני: כמה זה עולה לנו אנחנו יודעים, הרי זה 700 מיליון, כמה זה עולה לאחרים אני לא יודע.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני רוצה שתדע ושיידעו כולם, שבמערכת החינוך העצמאי שנת הלימודים אמורה לא להיפתח מחר בגלל דברים פרוזאיים של אפליה וקיפוח.

אברהם פורז: נגיע לזה בהמשך.

יוסי שריד: אדוני היושב ראש, אני מבקש רק שתודיע כדי שהדברים יהיו ברורים בכל הארץ, שחל איסור, לפי שעה, על גבייה של תשלומי הורים, וכל מי שכבר ביקש או הוציא מכתבים - -

אברהם פורז: חכה להצבעה, נראה מה התוצאות.

יוסי שריד: אני רוצה שתהיה הוראה ברורה מצדך כדי שאפשר יהיה להצביע- -

אורי אריאל: זאת לא הודעה שלו, זאת הודעה של המנכ"לית.

יוסי שריד: - - חל איסור, וכל מי שכבר הוציא מכתבים יואיל בטובו לקחת את המכתבים בחזרה.

יוסי שריד: זה חל גם לגבי ממלכתי-דתי.

אברהם פורז: נראה את תוצאות ההצבעה.

1028: אדוני היושב ראש, אני ממש מתפלא על חבר הכנסת שריד.

1028: למה הוא לא עשה את השינויים האלה כשהוא היה שר החינוך?

יוסי שריד: הייתה הורדה ניכרת כשהייתי שר החינוך, והייתה התחייבות להורדה נוספת.

1028: אני לא יודע במה הוא עסק, אבל כל פעם אני שומע אותו מחדש- -

לימור לבנת: הוא הכניס את שיריו של מחמוד דרוויש לתוכנית הלימודים.

יוסי שריד: השנה היחידה שבה הייתה הפחתה בתשלומי הורים הייתה השנה שלי.

1028: אמרת, "אני מתחלף, אז גם את זה אני מפסיק"?

1028: לא הבנתי.

אברהם פורז: הבעיה היא לא רק גובה תשלומי הורים, אלא האם גם הפעילות נמשכת.

אברהם פורז: אפשר לקצץ ולקצץ והפעילות לא תתקיים.

אברהם פורז: השאלה היא האם אנחנו מבטיחים מצד אחד גם פחות תשלומים וגם אותה פעילות או פעילות מוגברת.

יולי תמיר: - - -

אברהם פורז: אני אומר את דעתי.

אברהם פורז: אם הורדנו את התשלומים, ואין פעילות, מה עשינו?

יולי תמיר: בשנה שעברה כולם השתתפו בפעילות - -

יוסי שריד: דיברנו על זה בשבוע שעבר, ואמרנו לך שיש כאן אנשים בעלי השקפת עולם שאומרת שאם תלמיד אחד נשאר מאחור, יותר טוב שיתבטל כל הטיול.

אברהם פורז: אני חולק על השיטה הזאת, אבל מותר לי לחלוק.

יוסי שריד: שמענו על זה.

משולם נהרי: אני אישית בעד תשלומי הורים.

משולם נהרי: בתור מנהל בית-ספר לשעבר אני חושב שאי-אפשר לקיים פעילות ואי-אפשר לפתח דברים לטובת התלמידים ולעשות פעילות חברתית בלי תשלומי הורים.

משולם נהרי: מצד שני אני גם לא מאמין בכל אלה שמאמינים שהאוצר יביא וישפוך עלינו כספים כדי שנעשה את הפעילות.

משולם נהרי: בסופו של דבר, למנהל לא יהיה מפה ולא מפה והוא לא יוכל לבצע פעילות.

משולם נהרי: אבל אני לא יכול להתעלם מכך שבשנים האחרונות עברנו זעזוע קשה מאוד.

משולם נהרי: נפגעו במיוחד השכבות החלשות.

משולם נהרי: הממשלה הטילה עליהן גזרות קשות בכל התחומים כמעט, והיום הנטל על ההורים הוא כבד ביותר.

משולם נהרי: צריך לגבות תשלומי הורים, אבל צריך גם להתחשב בשכבות החלשות וליצור מדרג כלשהו, לאפשר הנחות, צריך לשנות את כל התפיסה בנושא תשלומי ההורים מכפי שהייתה עד היום.

משולם נהרי: לכן אני בעד, ואני אומר את זה כמי שיודע מה זה תשלומי הורים מצד בית-הספר ומצד ההורים.

משולם נהרי: צריך לקיים בנושא הזה דיון ממצה ומעמיק.

משולם נהרי: אי-אפשר לעשות את זה במחטף.

משולם נהרי: אם באמת אנחנו רוצים לעזור לשכבות החלשות ולהקל על נטל ההורים, אנחנו צריכים לקיים דיון.

משולם נהרי: לכן אני מציע כמו חבר הכנסת אורי אריאל, לפצל: להצביע על נושא ביטוח התאונות האישיות שצריך להיות כבר ביום הראשון ללימודים ולקיים דיון מרתוני בנושא הזה כדי שנוכל לסיים את זה במשך חודש ימים ולא למשוך את זה על פני השנה.

אבשלום וילן: אני מציע לשפר את ההצעה של חבר הכנסת אורי אריאל, ועד ראש השנה לבוא בדברים עם משרד האוצר.

אבשלום וילן: ראיתי שכל בכיריו עשו לפני יומיים סיור בערי מצוקה- -

יוסי שריד: זה היה נלעג.

אברהם פורז: עכשיו מדיניותם תשתנה מן הקצה אל הקצה.

אבשלום וילן: עכשיו יש הזדמנות.

אבשלום וילן: אנחנו דיברנו על הקרן של 18 מיליון שקלים מתוך תשלומי הורים של 2.5 מיליארד שהם לעג לרש- -

מרינה סולודקין: אבל אתה צריך לברך שסוף-סוף שר האוצר הגיע לקריית מלאכי, למה לא?

יוסי שריד: זה היה נלעג.

יולי תמיר: זה לקח הרבה זמן.

אבשלום וילן: יבורך.

אבשלום וילן: ההצעה שלי היא שבחודש הזה נבוא בדברים עם האוצר ונדבר על קרן לא של 18 מיליון, אלא של סכומים ניכרים הרבה יותר, שתאפשר למי שאין לקבל את העזרה הדרושה ולפתור את הבעיה.

יולי תמיר: אני מבקשת קודם לדעת האם אנחנו נקבל מהשלטון המקומי דיווח מדויק מי משלם, כמה, ואיך נראים הסדרי הביטוח.

23596: אני ביקשתי להגיד לפני שחברת הכנסת יולי תמיר אמרה את שאמרה, וזה היה כתוב גם בעיתון.

23596: אני לוקחת על עצמי כנציגת מרכז השלטון המקומי ללמוד את הנושא.

23596: כרגע יש להצביע על-כך שבשום מקום בארץ לא ייקחו יותר מ- 32 שקלים.

23596: אם באמת ישנם מקומות – ואני מבינה שיש באמת מקומות שיש יתרון לגודל – שמשלמים פחות צריך לראות איך מחלקים את היתרון על-פני כל הארץ, והאם זה ניתן על-פי חוק יסוד חופש העיסוק.

23596: יכול להיות שלא ניתן לעשות זאת, אבל אני לוקחת על עצמי כנציגה להביא דיווח לוועדה בעניין.

אורי אריאל: הגברת גרמן הוסיפה שהיא תביא את החומר תוך שבועיים.

1028: אני מבקש להצטרף ולעזור לראש עיריית הרצליה יחד עם חברת הכנסת יולי תמיר.

1028: יש לנו פרק בנושא ביטוח, ונשמח לעזור בנושא הזה.

אברהם פורז: הגענו לשלב ההצבעות.

אברהם פורז: בעקבות הדברים שנשמעו כאן אנחנו נצביע שתי הצבעות על הרביזיה: הצבעה אחת רק על הביטוח- -

מרב ישראלי: אבל הייתה הצבעה אחת במקום לפתוח את כל העניין.

רוני בר-און: אתה צריך לפתוח את ההצעה הקודמת ורביזיה על ההחלטה הקודמת, ואז תפצל.

אברהם פורז: הבנתי.

אברהם פורז: את רוצה לומר משהו, הגברת תירוש?

4400: למרות הרוח והאווירה המסתמנת כאן אני לא נואשתי לפצל את ההצבעה ואולי לאשר את הגבייה של הביטוח ולא לאשר את התשלומים- -

גדעון סער: מה היא רוצה, זה לא יידחה.

יוסי שריד: לא לאשר, וכל מי שגובה, לפי שעה, עד שתהיה החלטה אחרת עושה מעשה בלתי חוקי.

יוסי שריד: זה לא לדחות, זה לא לאשר.

4400: אני תוהה ביני לבין עצמי מה יקרה בעוד שבועיים-שלושה להבדיל ממה שקורה היום.

אברהם פורז: מה באופן ענייני יכול להשתנות?

אברהם פורז: שום דבר, אבל אולי יהיה רוב כי זה לפעמים לא עניין ענייני.

4400: החשש הגדול שלי הוא שייגרם נזק.

4400: אני לא רואה מה התועלת בדחיית ההצבעה משום שאם אנחנו חושבים שאם לא יאשרו תשלומים משרד האוצר ייבהל וירוץ ויתרום את חלקו, או לחילופין, מישהו יעביר מהר את המלצות ועדת לנגרמן, טועה.

4400: מאחר שאני לא אופטימית, ואני לא חושבת שתבוא ישועה מהצד הזה, אני רואה שייגרם נזק.

4400: הנושא הזה לא ייפתר בדרך שכולנו רוצים בה – שמישהו יבוא וישלם את התשלומים במקום ההורים.

4400: לעומת זאת, אם לא נגבה את התשלומים אנחנו פותחים שנה בצורה שאף פעם לא פתחנו ושוברים מסורת.

4400: כלומר, אפשר יהיה גם בעתיד לפתוח שנה ובמהלכה לדון בתשלומים; אנחנו עשינו ניסיון להוזיל את התשלומים בשנה שעברה, ואנחנו רק ניזוקנו מהעניין משום שתלמידים פחות יצאו לטיולים, גם החברות שמתפרנסות מהיציאה לטיולים ניזוקו בצורה קשה, ומכאן למדנו שהניסיון הזה היה ניסיון לא מועיל, לא טוב ולא יעיל.

4400: לפיכך ביקשנו להחזיר את אותם 15% שהורדנו מהטיולים, שהרי אי-אפשר להוריד מסל תרבות כי הרי ממילא לקחנו זן אחד מכל תחום אמנות, לא לקחנו פעמיים תאטרון.

4400: לא רצינו לוותר על זן אחד כזה או אחר, ופנינו לטיולים ופגענו בהם.

4400: חזרנו בנו, ולמדתי מהניסיון הזה שבעצם מיצינו למינימום את הגבייה של התשלומים.

4400: כלומר, התשלומים הם בהחלט ריאליים וסבירים, ובמקביל אני רוצה לומר שהמנגנון שנתן סיוע לתלמידים כאלה ואחרים הלך והשתפר.

4400: אני לא אומרת שאין עוד מקום להשתפר, אבל הוא הלך והשתפר- -

יולי תמיר: 9 מיליון מפרויקט של 2.5 מיליארד שקל זאת בדיחה.

4400: בדיחה.

4400: אז בואו נפעל להקים קרן.

אברהם פורז: העניין ברור.

4400: אני רוצה לבקש בקשה אישית.

4400: אני באמת מנסה לשמוח מכל הבשורות האחרונות, אני רוצה לפתוח את שנת הלימודים בלי אף מכשלה ובלי אף מגבלה, יש לנו מספיק צרות במדינה שלנו.

4400: אני ממש מבקשת להפעיל שיקול דעת והיגיון ולהצביע בעד תשלומי הורים.

גדעון סער: אני רוצה להבהיר שעל אף עמדת המנכ"לית כוונתי להתייעצות סיעתית בעניין שאיננו ביטוח, עומדת בעינה.

אברהם פורז: הואיל ובפעם הקודמת הצבענו על המכלול, לפי חוות דעתה של היועצת המשפטית, אנחנו צריכים להחליט על רביזיה על הכול.

אברהם פורז: אני כבר אומר לכם שאם הרביזיה תתקבל עניין הביטוח יופרד מהעניין השני ונדון בכל נושא בנפרד.

אברהם פורז: אבל בשלב הראשון כדי להחזיר לנו את הסמכות לדון בעניין צריכה להתקיים הצבעה אחת שבה אנחנו עושים רביזיה על החלטה קודמת בכללה על כל מרכיביה.

אברהם פורז: לפיכך אני מעלה להצבעה את הצעתי מהפעם הקודמת מי בעד לקיים רביזיה.

אברהם פורז: מנהלת הוועדה תקרא בשמות חברי הוועדה ותציין מי מצביע במקום מי.

יהודית גידלי: חבר הכנסת אברהם פורז.

אברהם פורז: אני בעד רביזיה.

יהודית גידלי: חבר הכנסת אלסאנע.

טלב אלסאנע: בעד.

יהודית גידלי: חבר הכנסת גלעד ארדן לא כאן, במקומו חבר הכנסת רוני בר-און.

רוני בר-און: בעד.

יהודית גידלי: אורי אריאל.

אורי אריאל: בעד.

יהודית גידלי: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

מוחמד ברכה: נמנע.

יהודית גידלי: חברת הכנסת גולן.

אראלה גולן: בעד.

יהודית גידלי: חבר הכנסת גפני.

משה גפני: בעד.

יהודית גידלי: חבר הכנסת מגלי והבה.

גדעון סער: הוא לא יכול להצביע.

גדעון סער: סגן שר ושר לא מצביעים בוועדות.

גדעון סער: במקומו אני, ואני בעד.

יהודית גידלי: חבר הכנסת וילן.

אבשלום וילן: בעד.

יהודית גידלי: חבר הכנסת משולם נהרי.

משולם נהרי: בעד.

יהודית גידלי: חברת הכנסת סולודקין.

מרינה סולודקין: בעד.

יהודית גידלי: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין לא נמצאת, אני מניחה שגם אין לה ממלא מקום מהמפד"ל.

יהודית גידלי: במקום חבר הכנסת איוב קרא?

גדעון סער: דני בנלולו.

1028: בעד.

יהודית גידלי: חבר הכנסת יוסי שריד.

יוסי שריד: נמנע.

יוסי שריד: תמיד הייתי נגד הרביזיוניסטים, ואני נמנע.

יהודית גידלי: חברת הכנסת תמיר.

יולי תמיר: בעד, בתנאי שזה יהיה רק על הביטוח, ולא תהיה הצבעה אחרת במחטף.

אברהם פורז: מה תוצאות ההצבעה?

יהודית גידלי: 12 בעד, 2 נמנעים.

אברהם פורז: הרביזיה התקבלה.

אברהם פורז: אני מחליט לפצל את ההצבעה.

אברהם פורז: בשלב הראשון אנחנו נצביע רק על עניין הביטוח, ואחר-כך נראה מה קורה עם שלב ב'.

אברהם פורז: מי בעד לאשר את הצעת משרד החינוך לגבי הביטוח לשנה הבאה?

אברהם פורז: מצביעים רק אלה שהצביעו בפעם הקודמת.

יהודית גידלי: 14 בעד.

אברהם פורז: כולם בעד.

אברהם פורז: אני מקווה שזאת השנה האחרונה שאנחנו מאשרים ביטוח.

אברהם פורז: זאת אומרת, אני בטוח שזאת השנה האחרונה שאנחנו מאשרים ביטוח כי כפי שאתם יודעים, משרד האוצר לקח על עצמו החל מהשנה הבאה לבטח את כלל התלמידים.

אברהם פורז: אני אומר את זה לפרוטוקול בנוכחות עם ועדה, ואני בטוח שהם יעמדו בזה כי יש התחייבות כזאת.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני מציע שתגיד "בלי נדר", כי זה לא השקר הראשון של משרד האוצר.

1028: איזה שר אוצר?

משה גפני: לא חשוב, העיקר שהוא מהליכוד.

רוני בר-און: איזה אתה רוצה, דני?

אברהם פורז: אני לא מעלה בכלל על דעתי שקיימת אפשרות שהממשלה או האוצר ייסוגו מהתחייבות מפורשת שניתנה לכנסת.

יוסי שריד: לא, מה פתאום.

אברהם פורז: אני לא מעלה על דעתי, חבר הכנסת שריד.

יוסי שריד: גם אני לא.

אברהם פורז: זה לא היה קורה בתקופתך, וגם לא יקרה בתקופות אחרות.

אברהם פורז: אין להעלות על הדעת.

יוסי שריד: אני מסכים אתך לחלוטין.

יולי תמיר: חבר הכנסת פורז, רק שתדע בעקבות בדיקה שעשיתי, שבאוצר לא ממש אומרים שהם הבטיחו את זה, אפילו לשנה הבאה.

אברהם פורז: הבטיחו, הבטיחו.

יולי תמיר: הלכתי לשאול, וזה מה שהיה.

יוסי שריד: אני לא מאמין.

יוסי שריד: האוצר אמר שהוא לא יודע בדיוק על-כך?

יולי תמיר: לא.

יולי תמיר: אמרו "אולי", "בהדרגה בשנים הבאות", "אם יסתייע".

אברהם פורז: מהו הסכום המרבי של הביטוח?

קריאות: 32 שקלים לשנה.

אברהם פורז: יש שינוי מהפעם הקודמת?

קריאות: - - -

אברהם פורז: רבותיי, אנחנו קיימנו רביזיה וחזרנו להצעה המקורית.

אברהם פורז: מה משרד החינוך הציע בישיבה הקודמת?

קריאות: 32 שקלים.

אברהם פורז: הסכום שאושר בוועדה עכשיו היה 32 שקלים כסכום מרבי.

אברהם פורז: אנחנו נקבל דיווח, לפי הצעתה של הגברת גרמן, ראש עיריית הרצליה, על ההתקדמות שהושגה וניצור שוויון כדי שלא יהיה מקום אחד שבו גובים את הכול- -

4400: אבל ההזנה היא חלק ממכלול התשלומים האחרים.

4400: אם לא תאשרו אותם – אין הזנה.

4400: אני רוצה שתבינו את זה.

יוסי שריד: אתם תדאגו לעצמכם כבר.

אברהם פורז: חבר הכנסת גדעון סער ביקש התייעצות סיעתית על יתר תשלומי ההורים.

אברהם פורז: אני איעתר לבקשתו- -

משה גפני: גם אני ביקשתי התייעצות סיעתית של דגל התורה- -

אברהם פורז: טוב שאתם שניים, תאר לך הייתם אחד, אם מי היית מתייעץ?

משה גפני: אתה יודע מה זה התייעצות של שניים, ניסית פעם?

משה גפני: אצלכם רק אחד מחליט.

אברהם פורז: קשה מאוד, אני גם הייתי בסיעה של שניים הרבה שנים.

יוסי שריד: במחשבה שנייה גם חבר הכנסת וילן ואני רוצים התייעצות סיעתית.

אברהם פורז: לכן ברגע זה לא תתקיים הצבעה על יתר התשלומים.

אברהם פורז: אני לא קובע מועד.

אברהם פורז: אני יודע שהחיים קשים וההתייעצות היא ממושכת.

אברהם פורז: ברגע שתהיה מוכן עם ההתייעצות תודיע לי.

אברהם פורז: גם אתה תודיע לי, חבר הכנסת שריד, וגם חשוב שגפני יסיים את ההתייעצות עם רביץ.

יוסי שריד: אדוני היושב ראש, אנחנו יודעים מה מתרחש בשטח.

יוסי שריד: אני ביקשתי ממך קודם שבתור יושב ראש הוועדה תמסור שלפי שעה כל התשלומים האחרים אסורים- -

אברהם פורז: נו, בסדר.

יוסי שריד: לא, כבר יצאו מכתבים.

אברהם פורז: אינני חלק ממערכת האכיפה.

יוסי שריד: אבל תודיע מה החליטה הוועדה.

אברהם פורז: דבריך נשמעו.

יוסי שריד: אני לא יושב ראש הוועדה.

אברהם פורז: חבר הכנסת שריד, גם אם אני לא אתן חתימת קיום לדבריך הם עומדים בפני עצמם, משרד החינוך יודע מה חוקי ומה לא, ואני מקווה שהם יעמדו על משמר החוק.

מוחמד ברכה: למה אתה לא רוצה להגיד?

מוחמד ברכה: יש שוק פרוץ בעניין הזה ברשות המבצעת.

מוחמד ברכה: תגיד את הדברים, מה אכפת לך?

אברהם פורז: אני לא מכניס את ראשי למקום שאני לא צריך.

יוסי שריד: זה לא עניין של אכיפה- -

מוחמד ברכה: זה לא עניין של אכיפה, זאת עמדה של הוועדה.

אברהם פורז: אם הוועדה לא אישרה גביית תשלומים, מטבע הדברים אי-אפשר לגבות.

אברהם פורז: זה המצב המשפטי.

יוסי שריד: וכל מי שהודיע על גבייה - - -

מוחמד ברכה: ומי שחורג מזה עושה מעשה בלתי חוקי.

יוסי שריד: לא ייאמן.

אברהם פורז: אנחנו עוברים לנושא השני – פתיחת שנת הלימודים.

יוסי שריד: כבוד המנכ"לית, מכיוון שיצאו מכתבים של בתי-ספר רבים שכבר גבו וגובים מהורים תשלומים, והמסמכים האלה חתומים בידי מפקחים של משרד החינוך, אני מבקש שתינתן לאנשים האלה לפחות נזיפה, כי הם עשו מעשה פלילי.

יוסי שריד: הם חתמו על מסמכים בלי הרשאה ובניגוד לחוק.

יוסי שריד: דבר שני, את צריכה להוציא חוזר לכל המערכת שמי שיגבה תשלומים, לפי שעה, עד שתהיה החלטה של ועדת החינוך, עושה מעשה בניגוד לחוק, שאין לו הגדרה אחרת אלא מעשה פלילי.

יוסי שריד: אני מאוד מבקש שתשלחי לנו העתק מן החוזר הזה.

אברהם פורז: גברתי השרה, פתיחת שנת הלימודים.

אברהם פורז: ב.

אברהם פורז: פתיחת שנת הלימודים תשס"ו – תמונת מצב (כולל פתרונות לימוד למפוני גוש קטיף).

אברהם פורז: קודם כל המכשול היחיד שנותר הוסר.

לימור לבנת: נכון.

לימור לבנת: המכשול הוסר, וזה חשוב.

לימור לבנת: תוך שבועות אחדים אנחנו נחזור לוועדה כדי לאשר את תשלומי ההורים, ויש מכשול נוסף בדמות ההזנה שנצטרך להביא גם את התשלום בגינו, שהוא אגב הפעוט ביותר לאלה שמקבלים הזנה.

לימור לבנת: זאת השתתפות קטנה מאוד של ההורים.

יוסי שריד: פעוט?

יוסי שריד: 4.5 שקלים ביום.

יוסי שריד: מה זה פעוט?

אברהם פורז: חבר הכנסת שריד.

לימור לבנת: אדוני יושב ראש הוועדה, הזמזום הזה לא מפריע לי כבר.

יוסי שריד: אבל לי מפריע הזמזום שלך.

לימור לבנת: אנחנו נמשיך ונביא את זה חזרה לוועדת החינוך, ואני בטוחה שיהיה כאן רוב.

לימור לבנת: הבוקר הזה, קצת פחות מיממה לפני פתיחת שנת הלימודים, יש בשורה טובה לתלמידי ישראל ולהורים ולכל המדינה – כי כולם בעצם הם תלמידים או הורים או מורים ולפעמים גם וגם – ששנת הלימודים תיפתח מחר כסדרה.

לימור לבנת: לפנות בוקר בשעה מוקדמת נחתם הסכם בין ארגוני המורים לבין משרד החינוך ולבין משרד האוצר, ובעוד כמה שעות ייחתם ההסכם הזה באופן רשמי אף על פי שהוא נחתם כבר בראשי תיבות אצל שר האוצר בהשתתפות כל הגורמים.

לימור לבנת: על-פי ההסכם שנת הלימודים תיפתח כסדרה תוך שמירה על שקט תעשייתי במהלך השנה.

לימור לבנת: זה חלק אחד שהוא חשוב מאוד, אבל כמובן, החלקים הלא פחות חשובים הם אותם חלקים שעל-פיהם אנחנו פותחים במהלך שנת הלימודים הזאת ברפורמה בחינוך כדי לא להיכנס כרגע לוויכוחים מה יש בה ומה אין בה.

לימור לבנת: מכיוון שהדברים האלה אולי מעוררים ויכוחים אני אקרא את שתי הפסקות הראשונות: "הואיל והצדדים הסכימו לנהל משא ומתן במהלך שנת הלימודים תשס"ו במטרה להנהיג בהסכמה רפורמה במערכת החינוך, והואיל והצדדים הסכימו לשתף פעולה בעריכת ניסוי כשלב א' ברפורמה לשנה אחת ב- 35 יישובים ששמותיהם נקובים בנספח א'".

לימור לבנת: ועוד: "תהיה ועדת היגוי משותפת שתקבע את סמכויות הצדדים לניהול משא ומתן במטרה להנהיג בהסכמה רפורמה במערכת החינוך".

לימור לבנת: להסכם הזה יש נספחים וייתנו אותו גם ליושב ראש הוועדה וגם לחברי הוועדה, והוא יפורסם בהמשך.

לימור לבנת: כמובן, בהמשך לכך המורים שירצו בכך ישתתפו ברפורמה ב- 35 יישובים.

לימור לבנת: הם יועדפו על פני מדריכים ועובדים אחרים בכל הנוגע לשיבוץ במסגרת התוכנית וישולם להם עבור כל שעה בתקופה הקובעת סכום של 110 שקל ברוטו.

לימור לבנת: במקביל לכך, כמובן, כל המורים שפוטרו – חוץ מאשר מסיבות פדגוגיות – יוחזרו לעבודה.

לימור לבנת: זה מחזיר למערכת החינוך, כמובן, שעות לימוד.

לימור לבנת: אותם מורים שפרשו יקבלו תנאי פרישה טובים ותנאי פנסיה טובים וראויים ביותר.

לימור לבנת: זאת בשורה משמחת מאוד.

לימור לבנת: האוצר מאפשר החזרת סכומי כסף נכבדים וטובים מאוד, ואני מאוד שמחה על-כך, זאת בשורה טובה מאוד למורים, לארגוני המורים ולמשרד החינוך – ולי כשרת החינוך.

לימור לבנת: אני רואה בזה בהחלט בשורה חשובה ביותר, ובמובן הזה כולנו צריכים רק לשמוח, וכך אני רואה את פני הדברים.

לימור לבנת: השינוי במערכת החינוך חייב לקרום עור וגידים, והוא אכן קורם עור וגידים.

לימור לבנת: אף על פי שיש לי הרבה מה לומר, אפשר להניח את זה.

לימור לבנת: היום אני רואה את הכול מאחור, פניי לעתיד.

לימור לבנת: יכולתי לומר דברים רבים ולא אמרתי אותם במהלך כל החודשים האחרונים, ואין בכוונתי לומר אותם עכשיו ולא לפתוח אותם עכשיו.

לימור לבנת: אתם ודאי יודעים וגם ציבור הצופים בנו והמאזינים אלינו בימים האחרונים ובחודשים האחרונים – וגם בשעות ובימים הקרובים – יודע שאני יכולה לומר דברים, ואני גם יודעת לומר אותם.

לימור לבנת: אני לא עשיתי את זה, ואין בכוונתי לעשות זאת.

לימור לבנת: ציבור התלמידים, ציבור ההורים, ציבור המורים ראוי ללכת עם הפנים קדימה ולראות איך כולנו יחד מביאים לכך שתלמידי ישראל יזכו לקבל את היכולת, את ההזדמנות להשיג הישגים טובים יותר ולהגיע למקומות טובים יותר גם בעולם, כדי שלא יהיו יותר במקום 31 בהישגיהם במתמטיקה, במדעים, בהבנת הנקרא, כפי שלצערי הרב, המערכת הגיעה אליה במבחנים בינלאומיים ב- 99'.

לימור לבנת: כל אלה דברים נחוצים ודרושים, נדמה לי שלא יהיה מי שיחלוק על הצורך ברפורמה ובשינוי.

לימור לבנת: אפשר לחלוק על נקודה כזאת או על נקודה אחרת – כל אלה דברים לגיטימיים, משא ומתן הוא הכרחי, שיתוף פעולה הוא הכרחי, ואת זאת אנחנו נעשה כמובן.

לימור לבנת: מחר בבוקר כאשר ילכו 1.75 מיליון ילדים לפתיחת שנת הלימודים, ובהם תלמידי כיתות א' אנחנו צריכים להסתכל קדימה ולראות איך אנחנו הולכים לבצע את הטוב ביותר.

לימור לבנת: מבחינתנו הרפורמה נמצאת כאן, היא יצאה לדרך, היא ב- 35 יישובים.

לימור לבנת: שמעתי גם אותך, יושב ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת פורז, הבוקר ברדיו.

לימור לבנת: אמרת שזה רק בחלק כל-כך קטן; בוודאי.

לימור לבנת: מדובר כאן בערך ב- 130 אלף תלמידים מתוך 1.75 מיליון תלמידים, ומי חשב בכלל שאנחנו נוכל בתקופה כל-כך קצרה לעשות זאת.

לימור לבנת: אני יודעת שעד לפני ימים אחדים, שלא לדבר על שבועות אחדים וחודשים אחדים הייתה ספקנות אם בכלל נוכל לצאת לדרך.

לימור לבנת: אני מכירה את כל הדוברים, אני מכירה את כל הספקנים.

לימור לבנת: הנה, בנינו ראש גשר, הנחנו אותו כדי שאפשר יהיה לעשות את הבלתי ייאמן.

לימור לבנת: הנה, אנחנו נמצאים כאן עכשיו ועושים את זה.

לימור לבנת: במהלך שלושת השבועות וחצי האחרונים אני עצמי יחד עם מנכ"לית המשרד, יחד עם הצוות הבכיר של המשרד עברנו מרשות לרשות: מרמלה לחורפיש, משפרעם למגדל העמק, ממועצה אזורית עמק יזרעאל למועצה אזורית גלבוע ולמועצה אזורית גדרות, ממקום למקום מיישוב ליישוב.

לימור לבנת: ראינו במו עינינו, שמענו את הקולות ואת השמחה של מנהלי בתי-הספר וחדוות היצירה שם, הרצון שבו הם ארגנו מחדש את מערכת השעות עם היכולת שלהם לפרוס עוד שעות, להאריך את יום הלימודים, אבל גם במקומות שבהם יש יום חינוך ארוך – בקריית מלאכי, במקומות אחרים.

לימור לבנת: גם במקומות שיש בהם כבר יום חינוך ארוך תוספת השעות אפשרה להם לתת מענה בקבוצות קטנות יותר, לתת מענה מובנה לשעות העשרה באומנויות, במוזיקה, בתיאטרון, בכישורי חיים, בפעילות בקהילה, במעורבות בתוך הקהילה, לפצל את כיתות א' ו- ב' במקצועות היסוד לקבוצות של עד 20 תלמידים בכיתה ולפעמים של 12 ו- 15 תלמידים בכיתה עם מבחני אוריינות בכיתה ב' כדי שנוכל לאתר את בעיותיו של כל ילד, את האפשרויות שלו, לקדם תלמידים מצטיינים, את בניית פינות העבודה הממוחשבות – לכל שני מורים פינת עבודה – שמתחילה בימים הקרובים ותסתיים עד אחרי החגים.

לימור לבנת: אפילו התשתיות ברמה של שירותים ישופצו לתלמידים ולמורים.

לימור לבנת: לפחות 3 ימים בשבוע – בחלק מהמקומות 4 ימים בשבוע ובחלק 5 ימים בשבוע – תהיה שעה מובנית בתוך תוכנית הלימודים של הכנת שיעורי בית בתוך הכיתות, פחות חינוך אפור, פחות שיעורים פרטיים.

לימור לבנת: ברמלה, למשל, אין בכלל שיעורים פרטיים, אין מושג כזה, אין שם כסף.

לימור לבנת: אבל שם אמרו לנו המנהלות, המפקחות, ראש העיר פתאום יש הכנת שיעורי בית, והילדים יועשרו מזה והמערכת תועשר מזה למען התלמידים.

לימור לבנת: אפשר לקרוא לזה בייבי-סיטינג, שום דבר, זה כלום, בסך-הכול יש כבר יום חינוך ארוך – נכון, ברמלה יש יום חינוך ארוך, בואו תראו מה אומרות שם המנהלות, איזה ניצוץ בעיניים.

לימור לבנת: וכל זה בשביל התלמידים.

לימור לבנת: האם זה הכול, האם הכול כבר קרה?

לימור לבנת: לא, ממש לא.

לימור לבנת: האם זה שלב א'?

לימור לבנת: בהחלט כן.

לימור לבנת: האם זאת פתיחה למשהו אחר?

לימור לבנת: כן וכן.

לימור לבנת: האם אנחנו משדרגים, מעלים את איכות הכשרת המורים?

לימור לבנת: כמובן שכן.

לימור לבנת: האם הקמת הרשות הלאומית למדידה והערכה בראשותה של פרופ' מיכל בלר, בעלת שם לאומי – שאתמול במסיבת העיתונאים אמרה את דברה?

לימור לבנת: כן וכן.

לימור לבנת: האם הכול אידיאלי?

לימור לבנת: ממש לא.

לימור לבנת: האם זה אופטימלי?

לימור לבנת: אפילו לא.

לימור לבנת: האם זאת התחלה, הקמת ראש גשר?

לימור לבנת: ממש כן.

לימור לבנת: והראייה היא שעשרות ראשי רשויות מבינים את זה, והרבה יותר מזה מנהלים רוצים, שמחים, אף על פי שאסרו עליהם – חבל על זה, לא רוצה להיכנס לזה.

לימור לבנת: כן, רק עם אופטימיות, עם מבט קדימה, בשיתוף פעולה.

לימור לבנת: אני שמחה שהיום המורים שותפים לזה.

לימור לבנת: אני משוכנעת שאפשר ללכת קדימה.

לימור לבנת: אני מכירה את הפסימיים, את רואי השחורות, את מנבאי הנבואות הרעות, ובהם גם כאן חברי כנסת שיושבים בחדר הזה, מיד הם הרי יחתכו בלשונם הצולפת.

לימור לבנת: אני מכירה את כל אלה- -

מוחמד ברכה: מה הדיבורים האלה?

לימור לבנת: - - אני מכירה את כל אלה- -

מוחמד ברכה: מה האופטימיות כשאין חדר ללמוד בו?

מוחמד ברכה: מה השטויות האלה?

מוחמד ברכה: נאום נמלץ, נלעג- -

לימור לבנת: - - ולכן כל אלה שעוד מעט גם בחורפיש, גם בשפרעם, גם באותם יישובים מהמגזר הלא היהודי, בדליית אל-כרמל, בעוספייה- -

מוחמד ברכה: כמה חדרים חסרים בשפרעם.

לימור לבנת: - - -

מגלי והבה: אתה רק יודע לדבר.

מוחמד ברכה: אתה חדש בעסק פה.

מגלי והבה: שמענו אותך.

לימור לבנת: - - אורסן יאסין, ראש עיריית שפרעם ובחורפיש ובחורה ובדליית אל-כרמל ובעוספייה ובפרדיס ובכפר קאסם – כל אותם ראשי רשויות שבאו בשמחה, בתודה, במכתבים שעברנו עליהם אחד-אחד וביקרנו ביישובים.

לימור לבנת: אגב, 47% מהכיתות שנבנו בשנים האחרונות נבנו במגזר הערבי, אבל זה לא ישנה כמובן את הלעג, את הצעקות- -

מוחמד ברכה: אבל המחסור עדיין ב- 5000 חדרים.

לימור לבנת: - - את ההתלהמות, את הצרחות, לא חשוב, אנחנו נמשיך הלאה.

מוחמד ברכה: את במרכז הליכוד כאן?

לימור לבנת: אתה צורח לא כמו במרכז הליכוד.

מוחמד ברכה: 5000 חדרי לימוד חסרים, תני תשובה לעניין הזה.

מגלי והבה: תן מספרים.

מוחמד ברכה: אני אתן את עכשיו את הפירוט.

מגלי והבה: אנחנו מדברים על 1500 חדרים.

מגלי והבה: אתה תיתן את הפירוט.

מוחמד ברכה: אני אתן את הפירוט על כל מקום.

לימור לבנת: - - ואנחנו נמשיך למרות הלשונות הרעות, הצורחות, המתלהמות, אלה שמנסות לראות בכל דבר רק רע.

לימור לבנת: לא נורא, באופוזיציה זה קשה, אבל אנחנו עושים, אנחנו בביצוע, ואנחנו נמשיך בנחישות ומתוך מחויבות.

לימור לבנת: אני הבטחתי, ואני עשיתי.

לימור לבנת: אני מודה לך אדוני היושב ראש, אני מודה לארגוני המורים על החתימה, על ההסכם.

לימור לבנת: הייתה תקופה לא פשוטה, אני יודעת את זה- -

מוחמד ברכה: אין לך מילה לאחיות, למשל?

לימור לבנת: אני מושיטה יד לשיתוף פעולה להמשך הליכה קדימה- -

מוחמד ברכה: אין לשרה שום מילה על האחיות בבתי-הספר?

לימור לבנת: האחיות שייכות למשרד הבריאות, לא שייכות כלל ועיקר למשרד החינוך- -

מוחמד ברכה: במשרד החינוך את אחראית על מערכת החינוך.

לימור לבנת: ממש לא.

לימור לבנת: רק משרד הבריאות.

מוחמד ברכה: יש אוטונומיה בתוך החינוך.

לימור לבנת: אני מושיטה יד לראשי ארגוני המורים, בואו נלך מכאן קדימה, הייתה תקופה לא פשוטה, הייתה תקופה אפילו קשה, אבל אני שמה הכול מאחור.

לימור לבנת: בואו נלך יחד בשיתוף פעולה, נצעד קדימה, טובת התלמידים לנגד עיניי.

לימור לבנת: אני בטוחה שטובת התלמידים לנגד עיניכם.

מוחמד ברכה: כן, רואים, 18 קיצוצים ב- 4 שנים.

לימור לבנת: נצעד קדימה ונמשיך הלאה.

לימור לבנת: תודה רבה לך, אדוני היושב ראש.

אברהם פורז: אני אתן לשני נציגי ארגוני המורים, למר וסרמן ולמר ארז לומר את דבריהם.

מוחמד ברכה: 18 קיצוצים בתקציב החינוך ב- 4 שנים.

מוחמד ברכה: מה זה הנאום הנמלץ הזה?

יוסי וסרמן: אני מברך על כך שאנחנו יכולים לפתוח את שנת הלימודים כסדרה.

יוסי וסרמן: הילדים במדינת ישראל, המורים במדינת ישראל, ההורים במדינת ישראל ראויים לכך, זכאים לכך שבמיוחד בימים אלה נשמח אותם.

יוסי וסרמן: אנחנו נעשה כל מאמץ, ואנחנו מחזירים ומושיטים יד של שותפות לשרת החינוך ולמנכ"לית משרד החינוך כדי שנוכל להוביל מערכת חינוך הרבה יותר טובה ולשפר את מה שאנחנו חייבים לשפר.

יוסי וסרמן: אנחנו מאוד בעד רפורמה מוסכמת במערכת החינוך.

יוסי וסרמן: המורים במדינת ישראל לא מקבלים את המלצות ועדת דברת, דוחים את ההמלצות האלה מכל וכול.

יוסי וסרמן: אבל אנחנו הולכים לניסוי של הארכת שהות ושל 5 ימי לימוד ב- 35 יישובים מתוך שותפות ומתוך רצון שזה יצליח ולא מתוך רצון, חלילה, שזה ייכשל.

יוסי וסרמן: מערכת החינוך שלנו זקוקה לרפורמה אמיתית, היא זקוקה להתמודדות עם מספר הילדים בכיתות.

יוסי וסרמן: יש לנו 40 ילדים בכיתה, כמקובל בעולם השלישי.

יוסי וסרמן: יש לנו בעיה של אלימות גואה, יש לנו בעיה של תנאים פיזיים ירודים: אין חדרי לימוד, אין חדרי ספח, אין אולמות, אין מיזוג אוויר – תנאים גרועים ביותר לילדים שלנו.

יוסי וסרמן: אנחנו חייבים לעשות שינוי גדול מאוד.

יוסי וסרמן: ברור שאנחנו חייבים לעשות שינוי בכל מה שקשור למערכת החינוך, ולכן אני מדבר על רפורמה בהסכמה, כי אנחנו רוצים להיות שותפים נאמנים- -

מוחמד ברכה: זאת אותה מערכת חינוך שדיברה עליה השרה לפני רגע, של ורדים ושל צהלות?

יוסי וסרמן: חבר הכנסת ברכה, אני ממש לא שר חינוך.

מוחמד ברכה: השרה חיה במדינה אחת, והוא חי במדינה אחרת.

יוסי וסרמן: אני מוכן להושיט יד לשרת החינוך ולמשרד החינוך כדי שנביא את מערכת החינוך שלנו, של הילדים ושל הנכדים שלנו ושל כולנו למשהו אחר הרבה יותר.

מוחמד ברכה: פשטתם רגל.

אברהם פורז: הנימוס שלנו מחייב שניתן לאורחים לדבר ללא הפרעה.

אברהם פורז: מילא, אנחנו מפריעים זה לזה, זה חלק מהמאבק הפוליטי- -

מוחמד ברכה: זאת הייתה הערה חשובה, שמכוונת לשרה ולא למר וסרמן.

יוסי וסרמן: אנחנו, המורים, המחנכים בישראל, נהיה מוכנים גם לתת, ולתת בגדול- -

משה גפני: למה לא הגעתם להסכמה הזאת קודם, הייתם חוסכים מאתנו את המודעות.

מוחמד ברכה: עד שגילו את הניצוץ בעיניים של המנהל.

יוסי וסרמן: - - כדי שמערכת החינוך של מדינת ישראל תוכר כתשתית לאומית קיומית.

יוסי וסרמן: היות שאנחנו במדינה כמו שלנו לא יכולים להרשות לעצמנו התייחסות כפי שהתייחסנו עד עכשיו למערכת החינוך שלנו.

יוסי וסרמן: אני שמח מאוד שאני יכול להיות שותף יחד עם חבריי – חברי רן ארז וכלל החברים כאן – ולהודות לכל צוות המשא ומתן.

יוסי וסרמן: היו ימים קשים מאוד, והבוקר לפני מספר שעות סיימנו.

יוסי וסרמן: אני מודה לכל מי שעזר לנו ותמך בנו, ואנחנו מתכוונים ללכת קדימה ולהצליח.

אברהם פורז: מר ארז, בבקשה.

רן ארז: אכן מצב מערכת החינוך במדינת ישראל גרוע ביותר, והוא הולך ונעשה גרוע יותר משנה לשנה.

רן ארז: רק כדי לסבר את האוזן, תלמיד שאמור להתחיל השנה ללמוד בכיתה י' או י"א ילמד 8.5 שעות פחות בשבוע לעומת אותו תלמיד שהתחיל ללמוד לפני 4 שנים.

רן ארז: ברור שזה פוגע בהישגים, גורם לצפיפות גדולה יותר בכיתות וכולי.

רן ארז: אנחנו המורים בעלי פרופסיה, אנחנו בעלי מצפון מקצועי, ועוד לפני ששרת החינוך נבחרה להיות שרת חינוך יזמנו רפורמות, כי אנחנו משוכנעים שצריך לעשות רפורמות.

רן ארז: אנחנו רק חשבנו, ואנחנו משוכנעים שצריך לעשות רפורמות ביחד, בשיתוף ולא בכוחניות ובחד-צדדיות.

רן ארז: לכן אנחנו נאבקנו.

רן ארז: למאבק שלנו יש הצלחה, שלעניות דעתי, היא גדולה יותר מזו של שרת החינוך כי שרת החינוך לא הצליחה למנוע קיצוצים.

רן ארז: אנחנו במאבקנו החזרנו שעות למערכת, במאבק שלנו החזרנו מורים למערכת, אנחנו במאבק שלנו הגענו לכך שנוכל להיות שותפים ולהשפיע על הרפורמה לעקוב אחר המיסוי ולבנות רפורמה משותפת.

רן ארז: אני מקווה מאוד שדברי שרת החינוך נאמרו באמת מתוך רצון לשיתוף פעולה כי גם ידנו מושטת לשיתוף פעולה.

רן ארז: רק בשיתוף פעולה נוכל להגיע למשהו ולא בכוח ולא בחד-צדדיות.

רן ארז: אני משוכנע, שבעזרת השם, אם נשתף פעולה ונלמד את המגבלות של הזולת נוכל לקדם את מערכת החינוך.

רן ארז: חבר הכנסת ברכה צודק, יש הרבה מאוד מה לעשות בכיתות, בשירותים לתלמידים, בהזנה, בתשלומי הורים.

רן ארז: אנחנו נמצאים רחוק מאוד מהאופטימום וצריך להשקיע בזה הרבה מאוד, והאחריות הראשונה היא של הממשלה, של הממסד, והאחריות הנוספת היא של המורים ושל ההורים.

רן ארז: ההורים צריכים לדעת שכל הקיצוצים שנעשים מדי שנה נעשים על גבם ועל גבי התלמידים, וכל אחד סובל מכך.

רן ארז: אל יישבו בפסיביות כי בסופו של דבר הילדים שלהם ילמדו פחות.

רן ארז: אני מקווה ששר האוצר החדש, אשר תרם לא מעט לפתרון הבעיה, ישקיע יותר מאמצים מאשר היה עד כה, ואנחנו נוכל לראות ברכה יותר גדולה במעשה ידינו.

אברהם פורז: תודה רבה.

אברהם פורז: הגברת אתי בנימין, בבקשה.

אתי בנימין: אני רוצה להתחיל דווקא מנושא תשלומי ההורים.

אתי בנימין: אף על פי שדיברתם עליו, לא ניתנה לי זכות הדיבור.

אברהם פורז: אני מבקש שתעברי לנושא הבא.

אברהם פורז: דנו בנושא הזה, והוא יידון שוב בישיבה נוספת.

אתי בנימין: בסדר גמור.

אתי בנימין: גברתי השרה, אני פונה אלייך.

אתי בנימין: נאמר כאן קודם שיש פיטורים של 750 אחיות בבתי-הספר, ואת אמרת שזה משרד הבריאות.

אתי בנימין: אנחנו ההורים רואים בך אחראית למה שקורה במערכת החינוך, ואנחנו מבקשים ממך לעזור לנו להילחם בפיטורים האלה.

אתי בנימין: אם אנחנו יחד נלחמים ונמשיך להילחם וניתן יד למלחמה בנושא האלימות בבתי-הספר, אחיות בתי-הספר חייבות להיות בתוך בתי-הספר.

אתי בנימין: אני רואה את האחות בדיוק כמו שאני רואה מורה.

אתי בנימין: חובה שאחות בבית-הספר תהיה בבית-הספר.

מרינה סולודקין: תעשו הפגנה לפני משרד הבריאות.

אתי בנימין: אני לא חושבת שהפגנה זה פתרון, אנחנו לא נעשה הפגנה, מבחינתי הפגנה זאת דרך אלימה, ואנחנו מנסים להוביל איזשהו מהלך- -

אורי אריאל: הפגנה זאת דרך אלימה?

אתי בנימין: כן.

אברהם פורז: תאמרי את מה שאת רוצה לומר.

אברהם פורז: קיבלת הצעה מסגן שר להפגין נגד הממשלה, זה מעניין.

אתי בנימין: אנחנו לא מתכוונים להפגין.

אתי בנימין: יש דרכים נוספות להילחם לפני שנצא להפגנות.

מרינה סולודקין: אבל במקום הנכון, זה גם חשוב.

לימור לבנת: אנחנו מאוד בעד זה שהאחיות יישארו, ואני אמרתי דברים בממשלה ובכל מקום.

לימור לבנת: הנושא הוא של משרד הבריאות נטו, התקציב הוא ממשרד הבריאות נטו.

לימור לבנת: לא יכול להיות שכל דבר ייפול לפתחו של משרד החינוך.

לימור לבנת: אני מציעה להפנות את זה לכתובת היחידה והבלעדית.

לימור לבנת: נכון שהאחיות נמצאות בתוך בתי-הספר, אבל זה ממש לא בתחום שלנו, לא בתקציב שלנו ולא באחריות שלנו.

אראלה גולן: אבל הפגיעה היא בתלמידים.

לימור לבנת: הפגיעה בתלמידים היא בכל דבר כמעט.

אראלה גולן: - - -

לימור לבנת: יש גבול לכל דבר.

לימור לבנת: את חברת כנסת, תפני בבקשה לכל מי שרלוונטי- -

אראלה גולן: אני פונה- - -

לימור לבנת: אי-אפשר להפנות אליי כל דבר.

לימור לבנת: את יכולה לפנות אליי גם בעניין מחירי התחבורה הציבורית לבתי-הספר.

אראלה גולן: נכון.

אתי בנימין: אנחנו פונים ונמשיך לפנות לכל גורם שאמור לטפל בזה- -

לימור לבנת: זה בסדר.

אתי בנימין: - - אבל את כאמונה על מערכת החינוך חייבת לעזור לנו להילחם.

לימור לבנת: פניתם לשר הבריאות?

אתי בנימין: פנינו לשר הבריאות, ואת תעזרי לנו בזה, ואנחנו מבקשים שתעזרי לנו בזה.

אברהם פורז: השרה התחייבה כבר לעזור בזה, היא בעד.

אתי בנימין: אם אין אחות בבית-הספר - -

לימור לבנת: אני מסכימה, אין לי מחלוקת איתכם.

אברהם פורז: התלמידה שי ביאליק, בבקשה.

שי ביאליק: אני יושבת ראש מועצת התלמידים הארצית.

שי ביאליק: בשם התלמידים אני מברכת את המורים ואת המשרדים שהגיעו להסכמה ושאפשר לפתוח את שנת הלימודים.

שי ביאליק: פתיחת שנת הלימודים במועדה גוררת אחריה סדר וזה דבר טוב שסוף-סוף הצליחו לגשר על כל הפערים.

שי ביאליק: אנחנו מתחילים את השנה עם כמה בעיות בתוך בתי הספר, כמו האלימות.

שי ביאליק: היא בטיפול, אבל עדיין יש אלימות בבתי-הספר וצריך לטפל בזה.

יוסי שריד: זה לא שייך למשרד החינוך, זה שייך למשרד לביטחון הפנים.

שי ביאליק: אתמול מועצת התלמידים ישבה עם השר לביטחון פנים גדעון עזרא לדיון בנושא האלימות וגם על נושא האלימות בתוך בתי-הספר, כך שהתלמידים צריכים להיות מעורבים יותר באורח החיים בתוך בית-הספר כדי להגדיל את המעורבות.

שי ביאליק: צריך, כמובן, להגדיר את כל נושא הערכים, קבלת הערכים, המורשת והחינוך הבלתי פורמלי בתוך בתי-הספר כדי שתהיה לנו שנה מוצלחת גם מבחינה הישגית וגם מבחינות אחרות.

שי ביאליק: בנושא התשלומים – שאני לא אדבר עליו – שנצא לראות יותר, ולא חצי יום שדה- -

אברהם פורז: אז אל תדברי עליו.

אברהם פורז: אי-אפשר להגיד "אני לא אדבר", ולדבר עליו.

שי ביאליק: אני לא מדברת על הממון, אני מדברת מעבר לזה, על המושג.

שי ביאליק: שתלמידים יצליחו לקבל יותר מבית-הספר, ולא רק מבחינה לימודית, אלא גם מבחינה ערכית, ולכאן נכנסים הטיולים.

אברהם פורז: חבר הכנסת מגלי והבה, סגן השרה.

אברהם פורז: עוד מעט המליאה מתחילה, אז אני מבקש לקצר בדברים.

יוסי שריד: הדיון הזה יותר חשוב.

אברהם פורז: אחת האפשרויות היא לקיים ישיבה נוספת.

מוחמד ברכה: בעוד שבוע נדבר על פתיחת שנת הלימודים, זה באמת רעיון.

אברהם פורז: אבל השרה צריכה ללכת.

יוסי שריד: שתלך.

אברהם פורז: לפי תקנון הכנסת, כשהמליאה מתכנסת אסור לקיים ישיבת ועדה.

יוסי שריד: יש לנו גם כמה שאלות עובדתיות שהיינו רוצים לשאול.

אברהם פורז: אבל השרה רוצה ללכת, את מי תשאל, אותי?

מגלי והבה: אני מברך על פתיחת שנת הלימודים.

מגלי והבה: הצטרפתי למשרד החינוך לפני חודשיים וחצי ומצאתי מערכת משומנת, עובדת.

מגלי והבה: אני מציע לכל אלה שמדברים על מספרים, שיבקרו בבתי-הספר, שיבקרו בפריפריה, שיראו מה מתפתח שם.

מגלי והבה: אני אביא רק שתי דוגמות חשובות עם בשורה למגזר הערבי: קודם כל, ממשיכים בתוכנית החומש עוד 3 שנים.

מגלי והבה: יש בתוכנית שינוי דרסטי בהישגים הלימודיים, צריך לראות את התוצאות בפועל.

מגלי והבה: נכון שהפערים הם גדולים, אבל הם מצטמצמים, כדאי לזכור את זה.

מגלי והבה: ברגע שהדברים מאושרים וקיימים צריך לראות את הדברים האלה.

מגלי והבה: בנושא הבינוי אנחנו מדברים על 46% מתקציב משרד החינוך שמכוון לבינוי במגזר הלא יהודי- -

מוחמד ברכה: כמה חדרים זה?

יוסי שריד: - - -

מגלי והבה: 1500 חדרים חסרים במגזר הערבי.

מוחמד ברכה: כמה זה 40% מתקציב הבינוי?

מוחמד ברכה: כמה חדרים נבנו?

מגלי והבה: אתם שמים לב, מה שמשותף בין חבר הכנסת שריד לחבר הכנסת מוחמד ברכה?

מגלי והבה: יש לכם CD משותף מ- 48' ועד היום.

מגלי והבה: אותם הדברים, אותם הטיעונים, ותמשיכו להיות באופוזיציה כל החיים שלכם.

יוסי שריד: - - -

מוחמד ברכה: כמה חדרים זה?

מוחמד ברכה: רק כדי לסבר את אוזני הוועדה, 40% זה פחות מ- 30 חדרים, אדוני.

מגלי והבה: תסייר בדרום ובצפון ותראה.

יוסי שריד: העיקר שאתה מתערב במכרזים.

מגלי והבה: העיקר שאתה קורא מה שאתה לא יודע.

אברהם יוסף ליזרזון: אני יושב ראש החינוך העצמאי.

אברהם יוסף ליזרזון: תסלחו לי על ההתרברבות, אבל אני מייצג בכל המדינה ובכל העולם היהודי כולו מערכת חינוכית המפוארת והיפה ביותר במדינת ישראל.

אברהם יוסף ליזרזון: ללא אלימות, ללא כל התופעות החמורות שדנים עליהן כאן בבניין הזה יום ולילה.

אברהם יוסף ליזרזון: לכן אני פונה לשרה ולמנכ"לית, ומר גפני אמר את זה פתיחת הדיון: היינו מאוד רוצים להצטרף לשמחה ולסיפוק של ארגוני המורים ושל משרד החינוך, אבל מה אומר ומה אדבר שאנחנו 20 שעות לפני פתיחת שנת הלימודים, ולראשונה בהיסטוריה של החינוך העצמאי מאז קום המדינה אני חושש – וכמעט בטוח – שאנחנו בחינוך העצמאי לא נוכל, לצערנו ולכאבנו, לפתוח מחר את שנת הלימודים, לא משום שאנחנו משביתים כי עקרונית אנחנו לא משביתים גם על תביעות ועל דרישות שותקות ביותר, כך הורו לנו גדולי ישראל 50 שנה, לא משביתים לימודים של תינוקות של בית רבן.

אברהם יוסף ליזרזון: אבל 150 מסיעים – ובתוכם אגד – הודיעו לנו שאם היום עד 10:00 הם לא יקבלו את מה שהבטיחו להם הם לא יסיעו.

אברהם יוסף ליזרזון: זאת אומרת, קרוב ל- 30 אלף תלמידים ותלמידות בעיירות פיתוח ובפרברים לא ייסעו.

אברהם יוסף ליזרזון: המערכת אצלנו לא תיפתח במצב כזה.

אברהם פורז: השרה שמעה.

אברהם יוסף ליזרזון: השרה שמעה, ואני מחכה לתשובה, ואני בטוח שהתשובה תהיה חיובית.

אברהם פורז: אני בטוח שלפי התשובה כך יצביע גפני.

משה גפני: מה פתאום, מה זה קשור בכלל?

אברהם יוסף ליזרזון: אני בטוח שההסכם עם ארגוני המורים שלא יפוטר אף מורה חל גם עלינו, והקיצוץ של 5000 שעות אצלנו יבוטל, כמו שבוטל שם.

לימור לבנת: לגבי ההסעות של המגזר החרדי, אני יכולה לומר בזהירות שמערכת החינוך תיפתח מחר גם במגזר החרדי.

אברהם יוסף ליזרזון: והפיטורים של המורים יבוטלו?

אריה לוקר: אני יוצא מפה בתחושה מאוד כואבת בנושא תשלומי ההורים.

אריה לוקר: חבל שלא נוכל להכין את ילדי ישראל לחגי ישראל, לא יהיה לנו כסף, חבל שלא לקחתם את זה בחשבון.

אילן בהירי: אני מברך את ראשי ארגוני המורים ואת השרה.

אילן בהירי: הבוקר שמעתי אותך לימור ברדיו מדברת על נושא האלימות.

אילן בהירי: זה מתחבר למה שאמרה התלמידה.

אילן בהירי: התוכנית נשמעה טובה ברדיו.

אילן בהירי: אנחנו מבקשים כמנהלים גיבוי מלא למנהלים גם כאשר ינקטו יד קשה נגד האלימות, ולא ייקראו אחר-כך לנזיפה בפיקוח.

יוסי שריד: אני מבקש לומר עוד משהו.

אברהם פורז: השרה צריכה ללכת.

אברהם פורז: יש דיון במליאה, אני לא חושב שיש טעם להאריך.

יוסי שריד: אדוני היושב ראש, יש דברים בוערים לקראת פתיחת שנת הלימודים.

יוסי שריד: אם לשרה יש דברים יותר חשובים היא רשאית ללכת.

יוסי שריד: אבל אנחנו ועדה, ויש לנו אחריות משלנו.

לימור לבנת: הישיבה נקבעה עד שעה 12:00.

לימור לבנת: יש לי דברים נוספים חוץ מאשר לשמוע כאן את הפתטיות של חבר הכנסת יוסי שריד- -

יוסי שריד: אדוני היושב ראש, השרה הרי יודעת שאני הולך לחשוף את כל שקריה, כל הדברים שנאמרו הם שקר אחד גמור.

לימור לבנת: - - יש לי עוד דברים שקשורים לפתיחת שנת הלימודים- -

יוסי שריד: את רוצה לברוח, אז תברחי.

לימור לבנת: - - ישיבת הוועדה נקבעה עד 12:00, ולכן אני נאלצת לעזוב.

לימור לבנת: אם אתה ממשיך את ישיבת הוועדה תמשיך.

מוחמד ברכה: לפחות תשמעי את נציגת האחיות.

יוסי שריד: אדוני היושב ראש, אין דבר כל-כך חשוב לשרה שמאלץ אותה לצאת.

אברהם פורז: אני לא קובע את סדר היום שלה.

מוריה אשכנזי: אני מייצגת את אחיות בריאות הציבור בטיפות החלב ובבתי-הספר.

מוריה אשכנזי: כנציגה שמנהלת את המאבק על הקיצוץ בתקנים ובאיוש של אחיות בתי-הספר אני רוצה להתריע שלמעשה קיימת החלטה זה יום-יומיים שממחר ב- 25% מבתי-הספר לא תהיה אחות.

מוריה אשכנזי: מדובר בבריאות התלמידים.

מוריה אשכנזי: אם כבוד השרה חושבת שבאיזשהו מקום זה שייך למשרד הבריאות, אז יש לה גם אחריות מיניסטריאלית לבריאות התלמידים במסגרת משרד החינוך.

מוריה אשכנזי: אני פונה לכולכם לתת יד- -

מוחמד ברכה: כמה, 20%?

מוריה אשכנזי: ב- 25% מבתי-הספר לא תהיה אחות.

מוריה אשכנזי: זאת אומרת, לא יינתנו חיסונים, לא תתבצענה בדיקות - -

מוחמד ברכה: לשרה יש עיסוקים אחרים, מה אפשר לעשות.

מוריה אשכנזי: התלמידים שלנו הם דור העתיד, רבותיי.

אברהם פורז: העניין ברור.

מוריה אשכנזי: אני באה עכשיו מהוועדה לזכויות הילד שבה מדברים על העוני.

מוריה אשכנזי: רבותיי, מדובר בתלמידים רעבים, בתלמידים בלי שיניים, בתלמידים שיש להם אנמיה.

מוריה אשכנזי: איפה תהיה אחות שתאתר את זה?

מוריה אשכנזי: המורה תעשה את זה?

אברהם פורז: הכתובת היא לא משרד החינוך, אלא משרד הבריאות.

מוחמד ברכה: מה אנחנו עושים כוועדה עכשיו?

אברהם פורז: תזעק את הזעקה שלך.

אברהם פורז: כשתהיה בשלטון, תחליט.

מוחמד ברכה: אתה יושב ראש הוועדה, מה אתה עושה עכשיו?

מוחמד ברכה: אני מציע שתכנס ישיבה ביום ראשון עם שרת החינוך ועם שר הבריאות.

אברהם פורז: חבר כנסת ברכה, לכנסת יש כוח רק בחקיקה.

מוחמד ברכה: שר הבריאות ושרת החינוך צריכים להופיע כאן יחד בעוד יומיים-שלושה.

מוחמד ברכה: יוסי שריד: אני חוזר על עצמי ואומר שכל הדברים שאומרים לנו הם מופרכים מעיקרם, אין בהם ממש, הם תלושים מן המציאות.

מוחמד ברכה: שרת החינוך יכולה לצבוט בלחייה ככל שרק תאבה, וכאשר צובטים בלחיים הלחיים מעלות סומק, אבל הוא לא בהכרח סומק בריא.

מוחמד ברכה: הכול אחיזת עיניים.

מוחמד ברכה: לעניין האחיות יש לי גם הצעה למנהלי בתי-הספר.

מוחמד ברכה: הרי רק לפני כשעתיים אישרנו ביטוח רק בגלל הטענה שמדובר בפיקוח נפש.

מוחמד ברכה: מה זה אחות?

מוחמד ברכה: זה לא רק חיסונים.

מוחמד ברכה: הרי אם חלילה קורה לילד או לילדה משהו בבית-הספר זה עניין של פיקוח נפש.

מוחמד ברכה: לא זו בלבד שזה לא פחות חשוב מביטוח, במובנים מסוימים של סכנת חיים, של הצלת נפשות זה הרבה יותר חשוב.

מוחמד ברכה: לכן יש לי הצעה להורים, שהיא הלשון היחידה שמובנת, ואני מתנצל שאני נאלץ להציע אותה: לו אני, מנהל בית-ספר, לא הייתי לוקח על אחריותי לפתוח מחר בית-ספר שאין בו אחות.

מוחמד ברכה: זו החובה הראשונה במעלה שלכם כהורים כלפי הילדים שלכם, אתם לא יכולים להרשות לעצמכם.

מוחמד ברכה: שרת החינוך אומרת שזה לא שייך לה, אז אני קודם אמרתי בהערת ביניים שגם עניין האלימות לא שייך לה, כי על-פי החלוקה הרשמית זה בכלל בתחום סמכותו של המשרד לביטחון פנים.

מוחמד ברכה: מה זאת אומרת לא שייך לה?

מוחמד ברכה: הכלל הראשון של כל שר חינוך הוא שכל מה שמתקיים ומתנהל ומתרחש במערכת החינוך הוא באחריות משרד החינוך ושרת החינוך.

מוחמד ברכה: דבר שני.

מוחמד ברכה: הגיעו להסכם, ויבורכו המסכימים.

מוחמד ברכה: הרי טענו שני טיעונים מאז שדוח דברת בא לעולם: הרפורמה יכולה להתבצע בלי פיטורי מורים.

מוחמד ברכה: הפלא ופלא – הרפורמה מתבצעת בלי פיטורי מורים; הדבר השני שטענו הוא שאין רפורמה בלי הסכמה, אין רפורמה בכפייה.

מוחמד ברכה: אז למה היה צורך בכל האיומים, ההפחדות והמסע המכוער שהסב גם נזק חינוכי ממדרגה ראשונה.

מוחמד ברכה: את הנזקים האלה אני לא בטוח שאפשר לתקן.

מוחמד ברכה: אמרתי, אפשר לצבוט בלחיים.

מוחמד ברכה: העובדה הפשוטה והחותכת שבגללה אני כל-כך מתקומם – ומה לעשות, עד היום ם אחות או בלי אחות, הדברים האלה עולים לי בבריאות – העובדה היא שבשנת הלימודים הבאה עלינו לטובה, מחר, כל תלמיד וכל תלמידה במדינת ישראל ילמדו פחות שעות מאשר ב- 2001.

מוחמד ברכה: שיהיה ברור, ב- 2001 המצב לא היה אידיאלי, רחוק מאוד מזה.

מוחמד ברכה: היו הרבה מאוד בעיות, והבעיות האלה באמת מחייבות רפורמה, תיקונים, שינויים, בוודאי, מי יכול לכפור בזה?

מוחמד ברכה: אבל אנחנו לא חוזרים למצב ב- 2001.

מוחמד ברכה: הרי הכול שקר, הרי איך מפחות יצמח יותר?

מוחמד ברכה: כל ילד שלנו, כל ילדה שלנו מקבלים פחות.

מוחמד ברכה: אז אם אפילו לא החזרנו את המצב לקדמותו, ל- 2001, אני שואל אתכם באיזו רפורמה מדובר?

מוחמד ברכה: הרי מדובר בפחות.

מוחמד ברכה: איך הבור הזה מתמלא מחולייתו כאשר הבור הזה יבש?

משה גפני: למה אתה כל הזמן מדמה את זה ל- 2001?

משה גפני: מה היה ב- 2001 שלא היה לפני כן?

יוסי שריד: כי ב- 2001 התחילו הקיצוצים, 16 במספר.

יוסי שריד: סיפרו לנו כאן היום שהאוצר ברוב נדיבותו ובלבו הרחב הסכים לתת כמה מאות מיליונים.

יוסי שריד: אבל האוצר קיצץ מ- 2001, 3 מיליארד שקל מבסיס התקציב.

יוסי שריד: אנחנו רחוקים מאוד מהשבת האבדה.

יוסי שריד: זאת אומרת שבכל מקרה, שנת הלימודים הנוכחית שנפתחת מחר, נפתחת במצב גרוע יותר לאין שיעור מהמצב שהיה ב- 2001.

יוסי שריד: אני לא זוכר מה היה ב- 2001.

משה גפני: אתה מסבך אותי לגמרי, אני לא יודע למי להאמין, לך או לשרת החינוך.

יוסי שריד: זאת באמת בעיה.

יוסי שריד: אני רוצה לשאול את המנכ"לית.

יוסי שריד: אתמול הופיעה השרה בטלוויזיה, והמראיין אמר: "5% ממערכת החינוך", והיא מיהרה לתקן אותו ואמרה "10% ממערכת החינוך".

יוסי שריד: ואז המראיין מיהר לתקן את עצמו כי פחד השרה נפל עליו.

יוסי שריד: מספר התלמידים הוא 1.75 מיליון.

יוסי שריד: גם לפי דברי השרה אתמול מדובר ב- 130 אלף.

יוסי שריד: 130 אלף מ- 1.75 מיליון זה לא 10%, זה יותר קרוב ל- 5%.

4400: מדובר בתלמידי בתי-ספר, ומהם זה 10%.

4400: הרי גנים לא נכנסו לרפורמה.

יוסי שריד: מה זה מעניין אותי מה נכנס ומה לא נכנס?

יוסי שריד: יש 1.75 מיליון תלמידים- -

4400: זה ראש קטן.

יוסי שריד: - - חשוב מאוד לדייק בדברים האלה- -

4400: דייקנו כדרכנו, לפי פסיקת בית-הדין.

יוסי שריד: - - לפי מיטב ידיעתי, נכנסים לתחום הרפורמה כ- 60 אלף תלמידים- -

4400: למה 60 אלף?

4400: 130.

יוסי שריד: לא 130.

יוסי שריד: תעשי את החשבון שוב אם לא עשית.

יוסי שריד: אני מציע שגם בישיבה הבאה תביאו פירוט של בתי-הספר ושל מספר התלמידים, ואנחנו נראה האם מדובר ב- 130 או האם מדובר ב- 60, 70.

יוסי שריד: הערה אחרונה היא הערה לסגן השרה.

מגלי והבה: זה נאום הבחירות שלך?

יוסי שריד: תלמד.

יוסי שריד: כל שנה משרד החינוך היה בונה בממוצע 2500 או 2600 כיתות.

יוסי שריד: בשנה-שנתיים האחרונות הייתה הצלחה עצומה של משרד החינוך, והוא בנה 600 כיתות.

יוסי שריד: כשאתה אומר 40% אמרת הרבה ולא אמרת שום דבר כי 40% מ- 600 זה 40% מ- 600, זה לא 40% מ- 2500 ו- 2600.

יוסי שריד: המחסור בכיתות הולך ומחמיר כי הצרכים של מערכת החינוך הם לאין שיעור יותר מאשר 500 או 600 כיתות בשנה.

יוסי שריד: לכן המחסור הולך ומחריף, והתוצאה הבלתי נמנעת היא שהצפיפות בכיתות השנה תהיה הרבה יותר גדולה ברפורמה – הגדולה הזאת שאתם מבצעים – ויינתנו פחות שעות לכל תלמיד ותלמידה, והצפיפות בכל כיתה תגבר.

יוסי שריד: זאת הרפורמה.

אברהם פורז: אני מודה לחבר הכנסת שריד.

אברהם פורז: רבותיי, אנחנו לא נמשיך את הישיבה הזאת.

אברהם פורז: תתקיים ישיבה נוספת בעוד כשבוע עד 10 ימים.

אברהם פורז: יתר הדוברים ידברו בפעם הבאה.

אברהם פורז: תודה רבה.