הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2005-08-09 10:00

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להסביר משהו, אנחנו כאן בביקור של ועדה לביקורת המדינה של הכנסת, אנחנו מחר מקיימים ישיבה בכנסת על תהליכי הפינוי ותהליך ההתנתקות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו חשבנו שטוב מראה עיניים ממשמע אוזניים ולכן אנחנו כאן גם לשמוע אתכם שבשטח מבצעים ועל פי המראה הראשון מבצעים ואפילו מהר.

מל פולישוק-בלוך: אבל אנחנו בכלל בענייני ביקורת, יש ביקורת חיובית ושלילית, אנחנו באנו להגיד דברים טובים, אבל רוצים גם לשמוע את התושבים ואחר כך לבקר את כל התושבים ולשמוע את כל הצדדים, בשביל זה אנחנו פה.

מל פולישוק-בלוך: מחר נקיים את הדיון וניכנס לכל הפרטים של האינפורמציה ומה שהיה חסר לנו כדי להשלים.

זבולון אורלב: אם עושים של עקירה, מותר גם לעשות חוק של הנחה, אם הכנסת לקחה לעצמה סמכות---

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להגיד לכם משהו, אנחנו מוגבלים בזמן, אנחנו את הדיונים האלה נעשה בכנסת, חבל על הזמן, אנחנו צריכים לגמור פה בעוד שעתיים אז בואו נתקדם.

רפי: אנחנו קיבלנו מטרה לאכלס את האנשים עד ה-15 לאוגוסט, זו הייתה המטרה, עבדנו כאן יום ולילה.

רפי: קיבלנו משימה לבצע ואנחנו מבצעים אותה, עבדנו יום ולילה שנמסור לאכלוס 320 קרווילות, השלימו רק 31 של 100 מטר מרובע שגם אותם נגמור בזמן, זה המטרה שלנו באגף הבינוי של משרד הביטחון וזה אנחנו עושים באמונה שלמה.

רפי: עד תחילת שנת הלימודים אנחנו נבצע שני בתי כנסת יהיו פה, פה יהיה בית כנסת אחד ופה יהיה בית כנסת שני, שני בתי הכנסת האלה אנחנו נסיים עד סוף החודש.

רפי: יהיה פה גני ילדים, שלושה גני ילדים, יהיה פה גן ילדים אחד, יהיה פה גן ילדים שני ופה יהיה גן ילדים שלישי.

רפי: יהיה פה מעונות יום, כל אחד כזה זה גן, נכנסים בגן כזה שבעים ילדים.

רפי: בכל בית כנסת 130 מתפללים.

רפי: עכשיו קיבלנו הרשאה גם לבצע מעונות יום שיחד 210 מטר מרובע כל אחד, יהיה מעון אחד פה ומעון אחד פה.

רפי: מעונות שעשויים ממבנה גדול של 90 מטר מרובע, עוד שניים של שישים, מקורה, חצר משחקים, משהו ברמה גבוהה.

רפי: עכשיו גם קיבלנו מטלה לבצע בית קברות---

משה גפני: גברתי יושבת הראש, אני יכול לשאול שאלה, מתי קיבלתם את המטלה של לבנות בית קברות?

רפי: לפני חודש ומשהו.

זבולון אורלב: משרד הביטחון הוא הגורם---

רפי: אנחנו מקבלים הוראות ביצוע, הוראות ביצוע התקבלו, ביצענו.

מל פולישוק-בלוך: אז תגיד לי מה המטרה, המטרה שלנו זה בניינים למגורים, שם הולכים לקבור, איזה היקף?

ויקטור בר- גיל: יש פה מאה קברים שהם אזרחיים ועוד כ-48 צבאיים.

משה גפני: כמה דונם?

דובר: אני ממנהלת סלע.

רפי: התכנון פה מבוצע בצורת אשכולות, שאנשים ירגישו יותר משפחתי, זה תכנון, יש של שבעה, יש גם של תשעה, יש גם חמישה, יש כאן מגרשי חניה, יהיה לנו כאן מדשאות מסביב, השקיה הכול מוכן פה, כמו שאתם רואים, זה דוגמה שיהיה כאן הכול.

זבולון אורלב: אם תוכל בכל זאת, מי קבע שישים, תשעים?

ויקטור בר- גיל: ההוראות ניתנו על ידי משרד ראש הממשלה, כפקודות ביצוע, גם השישים וגם התשעים.

משה גפני: ויקטור, יש פה מישהו מבין האנשים שמארחים אותנו, יש מישהו שיכול לתת תשובות לשאלות האלה?

משה גפני: אתם עשיתם עבודה יוצאת מן הכלל, ביצעתם פקודות, הכול בסדר, אבל השאלה ששואל זבולון, מי החליט תשעים, שישים?

מל פולישוק-בלוך: אתם סיימתם או שאתם רוצים עוד משהו להגיד לגבי הביצוע?

רפי: אני חוזר עוד פה, הטילו על אגף הבינוי משימה, אני חושב שעברנו אתה בשיא ההצלחה, כל הפוליטיקה---

מל פולישוק-בלוך: שמענו שיש כאן חמישה קבלנים, חמש חברות שעובדות כאן, זה מה ששמענו---

מפקח: יש לנו ככה, שני קבלני משנה, אנחנו הצענו למכרז והתנאי היה שישתתפו חמישה קבלנים, מה שקרה, קבלן אחד מתוך החמישה הרעיון שלו היה לייבא לארץ מבנים מארצות הברית.

מפקח: אנחנו פסלנו אותו ואנחנו נשארנו עם ארבעה קבלנים.

זבולון אורלב: תגיד, נכונה השמועה שבגלל לוח הזמנים הצפוף---

מפקח: אני אסביר מה קרה כאן, אנחנו בהתחלה הבאנו קרוונים, אחר כך זה קיבל את הקרווילות.

מפקח: יש רצפת בטון, יש קרמיקה, רעפים בגג, מזגן בכל חדר, המרכיבים הנוספים, הדלתות---

משה גפני: יש לי שאלה, אני גרתי באופקים ושרון אז היה שר השיכון ואז הגיעו באמת הרבה מאוד קרוונים מהסוג הזה, קרווילות והיה ממש יפה, עכשיו יש באופקים בניינים כאלה יפים, הכול שם התפורר, אין סיכוי שזה יקרה פה?

מפקח: בוא נגיד ככה, הבעיה היחידה במבנים האלה זה תהיה האחזקה שלהם בייחוד כי יש כאן כמה מרכיבים שאם הם לא יטופלו.

מפקח: מעבר לזה כל האלמנטים נמצאים, לגבי חפירות מים, אנחנו על מנת שנישן מים הפעלנו מעבדות שהם עשו ניסויי רטיבות, בדיקת רטיבות, פשוט הרטיבו את החלונות והדלתות.

מפקח: המהירות כאן היא לא כל כך קבעה לדעתנו מה שכן קבע זה המרכיב הגדול של אלמנטים שנמצאים פה , יש פה רצפת בטון, יש פה קלונסאות.

זבולון אורלב: השמועה אומרת, שכל החיפזון והמהירות, אמרו, חבר'ה, לא מעניין אותנו כל כך המחיר לנו יותר חשוב הזמן, האם זה נכון כן או לא?

ויקטור בר- גיל: אבל עובדה שזכו רק חמישה מתוך 12 שהגישו.

זבולון אורלב: יש כאלה בתים בארץ שכבר גרים בהם תשע שנים?

מל פולישוק-בלוך: לא צריך לגור תשע שנים.

מל פולישוק-בלוך: יש לי שאלה, אולי קצת פוליטית, למה בעצם אתם עושים את זה ולא משרד השיכון?

ויקטור בר- גיל: משרד הביטחון נתפס למעשה, זה משרד שיש לו יכולות גבוהות וזו עובדה, זה מה שאנחנו אומרים.

משה גפני: הצבא הופך להיות המשרד לביטחון פנים, משרד הביטחון הופך להיות משרד השיכון.

מפקח: בקשר למה שאמרתם, יש לנו יכולת היום למעשה לעשות כל סוג פעילות.

מפקח: אנחנו גם נדרשנו לבצע דברים כאלה בעוד שלושה אתרים, יש לנו אתר אחד, יש ביד בנימין עוד מבנים---

זבולון אורלב: קיבלתם הוראת ביצוע?

מפקח: לא קיבלנו הוראת ביצוע.

זבולון אורלב: מתי נכנסת לתפקיד?

דובר: לפני מספר חודשים.

דובר: ההחלטה של משרד ראש הממשלה של שישים תשעים, לא היה מצב שבו ידענו מלכתחילה, ההחלטה באמת הייתה של משפחה עד חמש נפשות שישים מטר מרובע ומעל זה בתשעים מטר מרובע.

דובר: נעשו על בסיס איזה שהוא נתון סטטיסטי.

דובר: שהסתיימה ההרשמה, אנחנו קבענו מועד להרשמה, היו לנו 351, היה לנו 360 נרשמים.

דובר: יש עשרים דירות בערד, הדירות הם בגדלים שונים, מחירים שונים.

מל פולישוק-בלוך: כמה משפחות כאלה יש, מעל עשרה ילדים?

דובר: יש למעלה מ- 200 משפחות ששכרו דירות באופן עצמי.

דובר: משרד השיכון עושה מכרז, לא שכרנו כדי לחסוך בכסף, קנינו אופציה, זאת אומרת עד ספטמבר, רק אנחנו יכולים לשלוח בנאדם לדירה.

דובר: אם לא שלחנו בנאדם לשנה ועוד שנה, המחיר הוא סביר, החוזה הוא לשנתיים, הכנו אופציה לשנתיים, לפחות שנתיים.

דובר: יש לנו מאגר של דירות מאוד גדולות, 140-160 מטר מרובע---

מל פולישוק-בלוך: מה השכר דירה?

דובר: הממוצע הוא 2450.

דובר: יש אנשים, משפחה קטנה, שבאים, שאנחנו, סך הכול המדינה משכנים אותם בוילה של 200-250 מטר, והם אומרים בסדר.

דובר: שכר הדירה שהם מקבלים לא קשור לאיפה הם יגורו.

משה גפני: אנחנו מדברים על משפחות, מדובר על משפחות עם הרבה ילדים, משפחות ברוכות ילדים, מסתבר גם, לא שאני בדקתי, מסתבר שמדובר במשפחות דתיות---

יולי תמיר: זה לא רלוונטי.

משה גפני: אני מדבר על דיור חלופי, מדובר על משפחות שיש להם ילדים בגילאים שונים, אנחנו מדברים על משפחות שאני מניח שעד היום לא פנו לדיור חלופי, מכיוון שהם כנראה מאמינות שהן עדיין נשארות בגוש קטיף.

משה גפני: יבוא יום, אנחנו עוברים את תשעה באב, יבוא יום שמוציאים אותם משם בכוח, הם המשפחות, להערכתי, שיתקנו אותי חבריי לציונות הדתית, אותם יפנו בכוח, זאת אומרת, הם יהיו המשפחות.

משה גפני: עכשיו, תתארי לעצמך, יעבירו אותם לאיזה שכונה, הם משפחות מאוד דתיות, שכרו להם דירה, אני טועה?

מל פולישוק-בלוך: מה התגובה שלך לעניין?

דובר: אין לנו פתרון.

דובר: יש חמישים דירות של 140 מטר מרובע כל אחת, יש לנו מקבץ נוסף, כמה מאות מטרים משם של 38 דירות חדשות לגמרי, גדולות, 120-140 מטר.

דובר: יש לנו מקבץ ששאר המשפחות שגרות, שישים יחידות---

מל פולישוק-בלוך: מענה יש, ויש גם אחריות לאותם משפחות ואי אפשר רק לבוא בטענות, חבר הכנסת גפני, יש תשובות ואי אפשר רק לבוא בטענות לממשלה, אתה בממשלה, לא אני.

מל פולישוק-בלוך: אותם משפחות שגם יש להם הרבה ילדים וגם רוצות והכול הן רוצות---

דובר: אם אפשר להמשיך, שקיבלנו את ההרשמה ולאחר שבדקנו את המשפחות, ראינו שאנחנו יכולים לשדרג, היום אנחנו משכירים להם דירות.

דובר: כל המשפחות של חמש נפשות, כלומר, נכון להיום כל המשפחות מחמש נפשות ומעלה, זה שונה מהתכנון, זה אומר שכחמישים משפחות שודרגו כי פשוט היו לנו מבנים.

דובר: יש מספר משפחות עם ארבע נפשות שלא מרוצות מהעניין, יש לנו ועדה מיוחדת שבראשה עומד מי שהיה ראש מד"א בצה"ל, זה לגבי הגדלים.

דובר: יש את ישוב ניצנים שבו גם יש קבר אחים של 56 חללים שנפלו.

דובר: בישוב ניצן יש מאה משפחות בדירות קבע.

דובר: מה שאנחנו עושים, יש שלושה בתי עלמין, אחד של ניצנים, מבחינת מספרים, סך הכול 27 דונם, זה מספיק לשלושים שנה.

דובר: צריך לזכור שיש דברים שאנחנו צריכים לשנן אותם, יש שמורות טבע---

מל פולישוק-בלוך: אם אתה מדבר על בתי עלמין---

דובר: יש בית עלמין אחד, הוא מחולק לשלושה בתי עלמין, חלקה צבאית.

דובר: אנחנו לא יודעים, יש מספר משפחות שבאות הנה, יש מספר משפחות שתרם פנו אלינו בכלל, אנחנו שומרים מספר קרוואנים, אנחנו לא נותנים אותם לאף אחד, עד שהם יגידו.

דובר: אנחנו עושים במקסימום רגישות לנושא הכי קשה שיש כאן.

זבולון אורלב: אני רוצה לחזור לשאלה שנשאלה, הולכות להיות פה מאות משפחות, כ-95% מהם הן משפחות צעירות---

משה גפני: אני דרך אגב לא בטוח שמותר לבוא לגור פה---

זבולון אורלב: אתה נותן את הפקודות---

משה גפני: מדובר על חוסר רגישות---

מל פולישוק-בלוך: בשביל זה אנחנו פה, כדי לראות מה חסר.

משה גפני: את יודעת מה המשמעות, המשפחה באה מגוש קטיף---

מל פולישוק-בלוך: אבל הנה שמענו גם פתרון, שיש מקווה נייד.

דובר: הרב שמואל אליהו אישר את העניין שיש מקווה נייד, הוא נתן את מספר הטלפון של החברה.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו אני רוצה להגיד לך חבר הכנסת גפני, אם אנחנו מוצאים דברים שלאיזה שהיא אוכלוסיה חסר משהו, בשביל זה אנחנו פה.

משה גפני: מה שאני רק בא להדגיש, אני משבח את הוועדה לביקורת המדינה ברשותך.

משה גפני: מה שאני מבקש, זה לא מדובר על זה שיש עוד משהו שאפשר---

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מחר נשאל את השאלה, את משרד ראש הממשלה---

משה גפני: המצב הוא כזה, גרה בדירה הזאת משפחה דתית, והיא אחרי הטראומה של הפינוי, היא צריכה ללכת לבית הכנסת בשבת, אי אפשר לצאת מהכניסה של הבית, אם אי אפשר לקחת טלית.

מל פולישוק-בלוך: סבא שלי ידע מה זה עירוב.

משה גפני: הבעיה היא שסבא שלך ידע מה זה עירוב, ובמשרד ראש הממשלה, לא יודעים מזה מקווה, לא יודעים מה זה עירוב.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מתקדמים, מי האדון?

מוטי קלרמן: שמי מוטי קלרמן.

מוטי קלרמן: לעניין המקווה, התוכניות, כל החלטה על הכנת מקוואות, הכול זה משרד הבינוי והשיכון.

מוטי קלרמן: פיקוח מבני דת.

משה גפני: אבל משרד ראש הממשלה אמר לכם לעשות את זה?

זבולון אורלב: מרפאה, יש?

מפקח: מרפאה תהיה, קופת חולים צריכה להגיע הערכה שלי, חודש---

דובר: רופא של משרד הבריאות, פסיכולוג של משרד הבריאות, יושבים פה יום יום.

ויקטור בר- גיל: זה באחריות משרד הבריאות ויש מרפאה, אנחנו מיצרים אותה עכשיו.

מפקח: אני כבר הגעתי ליועצת לענייני דת של ראש הממשלה, היא תעזור לנו.

אראלה גולן: אני רוצה לשאול אותך שאלה, בראיה שלכם, לכמה זמן זה והאם התחילו תוכניות למגורי קבע?

אראלה גולן: התחילו תוכניות של העבודות?

דובר: בישוב ניצן גרות היום כמאה משפחות ויש עוד כשישים משפחות שיש להם כבר מגרשים.

דובר: כרגע יש הכנה ל-440 יחידות, מהם מאה גרים, 350 ועוד תוספת של 300.

דובר: האזור הזה מאז הפיתוח---

מל פולישוק-בלוך: אבל אם זה מאז הפיתוח---

דובר: לא, לא לבינוי, למוסדות חינוך.

דובר: המטרה העיקרית שלנו---

אראלה גולן: מתי הם יכולים להתחיל לתכנן את הבתים שלהם?

דובר: 140 משפחות יכולות, יש התחלה של בנייה, יש פיתוח, זאת אומרת שיש פיתוח ברמה של התחלה בתים.

דובר: 140 משפחות החודש, עוד 300 משרד השיכון יכול לצאת במכרז בסוף אוגוסט.

אראלה גולן: זאת אומרת אתה אומר לי שתוך שנה וחצי בעצם כולם יכולים להיכנס למגורי קבע מסודרים.

דובר: אנחנו לא בונים מגורי קבע, פיתוח הוא יהיה דרך משרד השיכון---

מל פולישוק-בלוך: אתם מממנים וזה יהיה באמצעות משרד השיכון?

דובר: משרד השיכון עוד חודש הוא אמור לצאת עם המכרז---

מל פולישוק-בלוך: כמו שהתהליך הזה שהם יכנסו כבר לבתים הקבועים שלהם, כל המעבר הזה---

כהן: אני חייב להגיד בהזדמנות זו, אנחנו, משרד השיכון ומשרד הפנים והמשרדים האחרים, אם אנחנו תוך, אם בשבעה חודשים משכירת מתכנן, אנחנו שבעה חודשים לשכירת מתכנן, זאת אומרת בעוד חודשיים שלושה זה יסתיים ואני ביקשתי מכל משרדי הממשלה, אלף, שידווחו לנו מקצועית, בלי מקצועית לא נוכל להתפשר.

זבולון אורלב: חברים, אני רוצה לדעת איך האתר הזה מחולק לפי ישובים, לפי מתיישבים, מי מחלק?

כהן: החלוקה נעשית על ידי מנהלת סלע ומשרד השיכון, ההתפלגות העיקרית הייתה של צפון ודרום, שהמתיישבים הם בצד הדרומי, ואנחנו כרגע נמצאים שם.

כהן: המטרה העיקרית הייתה שזה יהיה בצד הדרומי.

כהן: ואז הסתברו שני דברים, הסתבר שלפי הנראה כרגע אנחנו נמצאים בהכנות.

כהן: זו הייתה סיבה אחת.

כהן: הסיבה השנייה, האשכולות, אם מסתכלים על אשכולות, יש שלושה קטנים וארבעה גדולים, באשכול כל המשפחות דתיות, בניסנית 27 רוצים להישאר, אבל החילוניים יגורו באזור הזה.

כהן: שתי השורות הראשונות זה בתים שמוכנים לגור בהם.

כהן: אנחנו נציע אותם, זה יהיה הקטע החילוני.

כהן: יש לנו עדיין כמה בעיות.

כהן: אנחנו רוצים לבדוק אפשרות של משפחות מאוד גדולות וניסינו לראות אם אפשר.

כהן: היום אנחנו מגיעים למצב שמשפחה ומשפחה אחרת בכלל לא יכולים להרשות לעצמם---

משה גפני: שהמשפחות שמגיעות---

כהן: אפשרנו לישובים, את מה שאנחנו הולכים לחלק בניהם, הם יתחלקו בניהם, הם באים מסודר---

משה גפני: יש פה הבנות והסכמים וכל מה שקשור.

משה גפני: צריך להבין שיש חשיבות עליונה לשמור על המרקם הקהילתי.

משה גפני: והקהילה שלהם של מה שאתם עשיתם פה בחלוקה, זה לא מאפשר להם לשמור על המרקם הזה.

כהן: שוב, הישובים מסודרים, גדי לא נמצא פה, הישובים היום בוודאי צריכים לבוא ביחד.

כהן: היה שלב, היו לנו מערכות שיקולים, הייתה הבנה גדולה שנמשכת עד עכשיו, בסוף אמרנו, אתם יודעים מה?

כהן: אנחנו עוצרים, היו מהומות שלא יאומנו.

כהן: אמרנו, חבר'ה, קחו את האתר, הם מייצגים רק שליש, כל המושבים זה 120 משפחות מתוך 350, מייצגים שליש ואילו עוד מאה נוספים מייצגים פחות מרבע.

כהן: אמרנו, רבותי, תגידו, תסדרו.

כהן: מה הם הגיעו?

כהן: בדיוק לפתרון שאנחנו הצענו---

משה גפני: לאן הם ילכו בראשון לספטמבר?

זבולון אורלב: לפי דבריך כרגע, יש הבנה עם הישובים---

כהן: בתי הספר האזוריים, פה אין בית ספר, עשרה אחוז אנחנו לא יודעים, ל-90% יש לנו מספיק.

כהן: בתי ספר בניצן, זה בתי ספר של המועצה האזורית, 12 כיתות.

כהן: חלק מניסנית למדו בשער הנגב, אנחנו התחייבנו שאנחנו נסיע אותם לשער הנגב אם הם ירצו, יש להם מקום שם, אם הם ירצו אנחנו נסיע אותם.

משה גפני: לוקחים אותו עכשיו כפתרון בשביל תלמידים נוספים, כלומר ככה, אם ניתן לעוד תלמידים נוספים למבנים מסוכנים, זה מה שיקרה.

משה גפני: אין פיתרון אחר, המבנה החדש הוא חלופי---

מל פולישוק-בלוך: אני מציעה להעלות את זה לדיון---

יולי יואל אדלשטיין: עוד שאלה לגבי הרכוש, מה קורה לגבי הרכוש שלהם שלא נכנס?

כהן: כמשרד הביטחון, אנחנו מספקים לכל משפחה שתי מכולות שהעניקו לנו בבסיס צבאי בשטח פתוח...

יולי יואל אדלשטיין: חוות דעת בתנאים של מדינת ישראל שידוע שהיא לא נורווגיה, במהלך שלושה חודשים.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יודע על זה משהו, יש חוות דעת כזאת, צריך לחפש חוות דעת כזו?

אראלה גולן: אני רוצה להמשיך את השאלה אם אפשר?

אראלה גולן: אני נאמר לי שברגע שהמכולות עוזבות, אם מישהו שכח והוא רוצה להוציא משהו ממכולה, ברגע שמשהו שכחו בפנים, עד הרגע שהם עברו לדיור החדש, אין להם אפשרות לקחת.

כהן: תראי, אנחנו לגבי המכולות, דיברו על זה...

כהן: אנחנו בינתיים סוגרים את המכולות, צריך לזכור שיש מכולות שיוצאות בהסכמה ויש מכולות שיוצאות בלי הסכמה---

אראלה גולן: מדברים על אלה שבהסכמה.

כהן: אלה שבהסכמה, הם מקבלים שתי מכולות, בשלב הזה זה עובר לבסיס, הם נמצאים.

כהן: .. ולאחר מכן, הם יכולים לקחת את המכולה, להעביר אותה למחסן או לאן שהם ירצו---

אראלה גולן: אם מישהו שכח משהו, או רוצה להוציא משהו מהמכולה, לא תהיה לו אפשרות?

ויקטור בר- גיל: טכנית זה לא יקרה---

אראלה גולן: אני לא מדברת על טכנית---

ויקטור בר- גיל: אנחנו אחראיים על---

משה גפני: אני מבקש למחר, אנשי משרד השיכון שאחראי על מבני הדת ומנהל יחידת הסמך במשרד ראש הממשלה שאחראי על שירותי הדת.

יולי יואל אדלשטיין: אני עדיין לא קיבלתי תשובה, אתה מכיר חוות דעת כזאת שמתייחסת לזה?

כהן: במנהלת יש מישהו--- שיחות עם תושבים

מל פולישוק-בלוך: מי שעוד לא יודע, אנחנו כאן במסגרת הוועדה לביקורת המדינה, יש כאן חברי כנסת, אראלה גולן, זבולון אורלב ומשה גפני חברי הוועדה.

מל פולישוק-בלוך: הסיבה שאנחנו כאן זה כדי לראות במו עיננו את עיר האוהלים ואנחנו כל הזמן עוסקים בנושא של המתנחלים, המתפנים, היינו עכשיו גם בסיור בניצן.

מל פולישוק-בלוך: כולנו שיושבים פה, היינו לא פעם אחת ברצועה, אבל אנחנו גם צריכים לעבוד מול כוחות הביטחון, ואנחנו שומעים תלונות וגם תשבחות.

מל פולישוק-בלוך: לא החיילים דווקא אלא בעיקר המשטרה שסיפרו שבשתי ההפגנות הגדולות שהיו כאן, לא היה להם פינויים, לא לשירותים ולא להתרחץ ולא שום דבר וגם אוכל.

מל פולישוק-בלוך: בקיצור רצינו לראות במו עיננו, לדעת במה מדובר, לדעת מה קורה כאן, מה הצרכים, מה הבעיות, לשמוע ולראות.

מל פולישוק-בלוך: אתה רוצה להוסיף משהו?

זבולון אורלב: חרף כל חילוקי הדעות, אבל מאחר והצבא והמשטרה נמצאים כאן, אז בוודאי יש לנו אחריות לוודא שהם יכולים בתפקיד מתוך תנאי חיים ראויים וסבירים.

זבולון אורלב: באנו לראות כיצד מתנהלים כאן החיים למרות שלפי דעתי, שוב, הצבא לא צריך גם בתפקידו לעשות את זה, אבל מעבר לזה, נמצאים פה חיילים, לוודא שהם מקבלים את התנאים הראויים שצריכים להיות לחיילים.

אראלה גולן: אני רציתי לשאול דווקא בפן קצת אחר, איך אתם עוברים את זה מבחינת הערכות נפשית?

אראלה גולן: אני חושבת שצריכה להיות הערכות כזו.

אראלה גולן: איזה הכוונה, איך אתם נערכים הצבא והמשטרה?

איתן הראל: קודם כל אני מברך אתכם, צהריים טובים.

איתן הראל: האתר הזה גדול, כבר היום בשתיים בצהריים, אני מקווה שתצליחו לצאת מפה לפני שטף הזרימה של האוטובוסים.

איתן הראל: עד מחר אנחנו נעמוד על 10,500 איש---

מל פולישוק-בלוך: זה אנשים שכבר היו פה וחזרו?

איתן הראל: חלקם היו פה וחזרו וחלקם באים מצהלים.

איתן הראל: לגבי האתר עצמו, האתר עצמו נבנה בסמוך לקיבוץ.

איתן הראל: אנחנו ערוכים לתת את התשתית הלוגיסטית בתוך המתקן הזה.

איתן הראל: אני הכנתי פה איזה שהיא סקירה קצרצרה, אני חושב שזה חשוב כי לפחות לחלק מהציבור...

איתן הראל: חופש פעולה מבצעי, כל סוגיית צריך לזכור...

איתן הראל: מה אנחנו עושים פה, מה אנחנו רוצים לראות בסוף, תסתכלו ימינה, זה מה שהיה, שדה של תפוחי אדמה, וזה היה ביולי, בתחילת יולי אני ישבתי פה עם צילייה, עם ספסלים, עם אנשים שלי, אנחנו אמרנו, פה רוצים ככה, ופה נעשה ככה, זה מה שיש היום.

איתן הראל: תהליך ההקמה לקח 45 יום---

מל פולישוק-בלוך: כולל תשתיות?

איתן הראל: כולל הכול.

איתן הראל: אנחנו צבא שיודע גם כן לתת פתרונות זמני בלי לפגוע ביכולת שלנו לתת היגוי לביצוע משימה.

איתן הראל: אנחנו בנויים לתת מענה לפי תוכנית, אבל אנחנו ערוכים לתת פה מענה כמה זמן שיידרש במתכונת הזו.

איתן הראל: אנחנו הולכים לבצע את זה על הצד הכי טוב שיש.

איתן הראל: לאחר מכן המחנה לא מתפנה, הוא מתפרק מהתשתיות הזמניות שלו.

איתן הראל: יש פה תשתיות שאנחנו הכנו אותם כתשתיות קבועות, הסוגיה של איכות הסביבה.

איתן הראל: מה שאפשר היה לעשות קבוע בלוח הזמנים הקצר, עשינו קבוע כדי שיישאר לאחר מכן, מה שלא---

אראלה גולן: של מי היה השטח הזה תמיד?

איתן הראל: אנחנו קיבלנו את השטח.

איתן הראל: זה שטח של הקיבוץ, כאשר הכוונה שלנו היא כזו, אנחנו נשתמש בשטח הזה לטובת המאהל, לטובת שטח התפקוד, כאשר אנחנו תכננו כאן במערכות הראשיות כך שיהיה למצב הסופי של מחנה קבע לשם תהליך ההתנתקות.

איתן הראל: לדוגמה, חיבור מים, אנחנו ביצענו חיבור למקורות במרחק של חמישה קילומטר מכאן, החיבור הסופי של המחנה והשתמשנו בו לטובת השטח.

איתן הראל: אנחנו הבאנו לכאן את חיבורי חברת החשמל הסופיים של המחנה הסופי והשתמשנו בהם לתת חשמל זורם ללא שינוי גנרטור.

איתן הראל: כאשר אנחנו נפרק את המתחם, חדרי החשמל שאתם תראו הם חדרי החשמל הסופיים של המחנה.

איתן הראל: מערכות הביוב, יש כאן שתי מערכות ביוב, הביוב הוא אנחנו אוגרים במיכלים תת קרקעיים ויש כאן מערכת שאיבה יומית שאנחנו שואבים איתה.

איתן הראל: בדבר הפירוק אנחנו נפרק רק את הדברים שנצטרך לפרק והמיכלים והמערכות האלו.

איתן הראל: כל עמודי החשמל והכול יפורק ויועבר למחנות הקבע בסופו של דבר, יש פה הערכות מחדש.

איתן הראל: אנחנו עוסקים היום בתוכנית לפירוק, תוכנית הפירוק תהיה לא פחות מסובכת מתוכנית ההתחלה.

איתן הראל: ככה נראה המחנה למעשה, זה רעים בית וזה רעים אלף, השאלה למה פיצלנו את הרובע בין השניים, אני טוען שהשליטה ב-14 אלף איש שיזוזו מצד לצד היא בעייתית, אז חצינו את המחנה הזה לשתיים, פה יש כ-5,500 איש ופה יש כ-9 אלפים.

איתן הראל: זה שתי מערכות שמנוהלות בנפרד, אבל ברגע הגורלי אין שירותים מנהלתיים, כלומר, שירותי לוגיסטיקה וציוד ובתי מלאכה וכל מה שקשור כדי לקיים את המערך הזה.

איתן הראל: ופה התחלנו מערך שייתן מענה לשני הרבעים, הוא למעשה יספק את השירותים גם לבית וגם לאלף.

איתן הראל: מה יש לנו במקום הזה?

איתן הראל: זה ההגבלה של אלף, קצת יותר צפוף.

איתן הראל: בעיקרון כל גוש כזה זה סדר גודל של בית 1000 ל- 2000 איש ואפילו קצת יותר, חטיבת אנשי הקבע היא גדולה יותר.

איתן הראל: המגורים הם מגורים של בנים לבד ובנות לבד, פה יש ריכוז של כ-2000 בנות, פה יש ריכוז של כ-600-700 בנות ופה בגלל כל הסוגיה של השימוש הראוי, גם לתת את התנאים לחיים ולקיום שוטף לבנות בנפרד ויתר המאהל.

איתן הראל: לגבי רעים בית, אז נכון הוא קצת יותר מאוורר, יש לזה גם סיבה היסטורית, רעים בית הוא בן של אלף, הוא הוקם בשלב מאוחר יותר, בהתחלה אמרו שמחנה הקבע אמור לקום פה במקום הזה, בבית, ואז אמרו בשלב מסוים, נפרק את השטח יש עליו ארבע חמישה גדודים, אתה משקיע הרבה יותר מענה גם לרעים בית ובאמת זה היציע המאוחר יותר ועליו ניתן לעבוד חודשיים לפני סוף ההקמה.

זבולון אורלב: המגורים לפי החטיבות האורגניות?

איתן הראל: בדיוק כך, הם חיים ביחד, אוכלים ביחד ויוצאים לבוקר ביחד עם אוטובוסים, כל אחד בשטח הערכות נפרד, שזה גם סיפור לא פשוט כי יש כאן אוטובוסים, משאיות ומשטרה.

איתן הראל: תזכרו גם שכל השטח הזה בסופו של דבר הוא מאוד מתוחם, יש את נחל אסף בצד המערבי שתוחם את כל המתחם וכביש 232 שלמעשה סוגר אותנו, זאת אומרת אין יכולת התפשטות.

מל פולישוק-בלוך: אגב, העובדה שזה פנים, הוא בערך באותם סדרי הגודל?

איתן הראל: זה שונה לחלוטין ממחנה קבע---

מל פולישוק-בלוך: הם מפוזרים, אבל אתם תצטרכו לתת את הלוגיסטיקה ואת ההתפשטות ואת הבסיס לכל אותם גורמים, זה אותם סדרי כוחות?

מל פולישוק-בלוך: זאת השאלה שלי.

איתן הראל: לא בהכרח.

מל פולישוק-בלוך: סדרי הגודל שווים.

איתן הראל: אנחנו כרגע נמצאים בסיטואציה אחרת---

מל פולישוק-בלוך: ואז יהיו בניינים?

איתן הראל: כן, אז יהיו בניינים.

איתן הראל: כל עמוד יש לו יעוד בסופו של דבר, אנחנו מתכוונים.

איתן הראל: לגבי המתקן עצמו---

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא בענייני פוליטיקה פה, אנחנו לא מכניסים פה פוליטיקה, בוא נמשיך.

איתן הראל: לגבי המתקן עצמו, אני אעשה את זה בקצרה ואני רוצה שתתרשמו בעין כאן, אני חושב שבאמת חשוב לראות ולהתרשם ואני לא מתכוון כרגע לענות לכם על מה ששמעתם, אלא לספר לכם ולאחר מכן נעשה סיור.

איתן הראל: כל מה שאני אומר כרגע מתייחס גם לגבי אלף ובית למעט מה שאני אגיד שאין באיזה שהוא מקום.

איתן הראל: אנחנו כרגע עושים השוואה אבל בגדול, יש מענה רווחה פה, אתם תראו את המאהל.

איתן הראל: יש חדרי אינטרנט שעשינו כאן, יש בתי כנסת ממוזגים, יש פה בנקט.

איתן הראל: יש פה ראנצ' בורגר ודומינוס פיצה, אנחנו מדברים איתם שביום ראשון הם יכנסו גם לדרומי.

איתן הראל: צריך לזכור שזה לא תוכנית לאוכל, מקבלים אוכל פה.

איתן הראל: עולה השאלה למה אנחנו עושים את זה?

איתן הראל: כי יש פה גם אנשי קבע ושוטרים ואם מישהו לא רוצה לאכול---

מל פולישוק-בלוך: אני שירתי בעזה, ואני נאלצתי לאכול רק או מצופים או מה שיש בחדר אוכל וירדתי 12 קילו, זה טוב או לא טוב אני לא יודעת, אבל לא אכלתי.

זבולון אורלב: תראה, אני שייך לדור שאכל מנות קרב.

איתן הראל: יש מספרה שנותנת שירותים---

מל פולישוק-בלוך: למה, חיילות לא מסתפרות?

איתן הראל: חיילות מסתפרות, אבל אף חיילת לא הולכת לשום מספרה צבאית.

איתן הראל: זה מבצע שאנחנו השקענו בו המון משאבים ומאמצים ויצירתיות כדי לאפשר איזה שהיא תחושה טובה ולעשות את המשימה הזאת שהיא משימה קשה וצריך לבצע אותה.

איתן הראל: יש לנו שתי מרפאות, מרפאה אחת גדולה ברעים אלף, כי גם הסמב"צ יותר גדול, יש פה רופאים בתחום מבריאות הנפש ועד רופאים כלליים.

איתן הראל: ..

זבולון אורלב: זה בנוסף לחובה, כי כל יחידה שמגיעה, מגיעה עם כל המערכת שלה, אתה אומר כל יחידה עם הת"ש מגיעה לפה, הרופא, הקב"ן, השליש, צריך את החופשה, יש את השליש---

איתן הראל: לחלקם בכלל אין אישור כניסה, כי יש גבול כמה כלי רכב אתה יכול להכניס לתוך מתקן כזה שגם ככה יש בו בעיית בטיחות, נכניס את הרכבים שכל אחד ירצה להכניס את הרכב שלו ליד האוהל, צריך להיזהר מזה, אבל צריך לזכור שאין פה יחידות אורגניות, יש פה שילוב של משטרה וצה"ל ואנשי קבע, שאין להם שליש ולצורך זה יש חובה לטובת המשימה בלבד, משהו משימתי ואני צריך לתת להם את המענה השוטף כל הזמן ברוטינה של 24 שעות.

זבולון אורלב: אתה לא יכול לתת פתרון של שליש אם אותה יחידה---

איתן הראל: יש להם שליש שמטפל בכוח האדם שלהם שמונה במיוחד למשימה, ואם צריך ת"ש ואם צריך משהו, הכול מרוכז אצל משאבי האנוש שלי והוא מטפל בזה.

איתן הראל: הוא פרופר משימת ההתנתקות, הוא צריך לוודא בבוקר שהחיילים שלו עלו לאוטובוס, נכנסים לנווה דקלים.

זבולון אורלב: ואם צריך לשלוח מישהו חזרה הביתה, קרה משהו?

איתן הראל: זה השלישות, אבל הוא פרופר למשימה.

איתן הראל: בנו מודל לוגיסטי וזה דבר חדש, משטרה, משמר הגבול, תרבויות שונות, הבדלים שונים.

איתן הראל: יכול להיות שזה גם מה שיעשה את האיחוד המהיר יותר מכל מה שיש.

איתן הראל: אז זה לגבי המרפאה, אנחנו גם יש לנו מערכת פינוי מאוד מהירה לבתי החולים, גם בישיבה, גם בשכיבה, באמבולנסים.

איתן הראל: שירותי כביסה פעמיים בשבוע, בימים ב' ו-ד', מגיעים עד לרמת הגיהוץ לחטיבה, מקבלים את הכביסה.

איתן הראל: זה מכולה גדולה שיש בה גם כביסה, גם מכונת כביסה גדולה וגם מכונת ייבוש גדולה, הוא צריך את הכביסה לא בעוד שלושה ימים, הוא צריך את זה עכשיו אז אנחנו מאפשרים לעשות את זה עכשיו.

מל פולישוק-בלוך: זה בחינם או שצריך להכניס משהו?

איתן הראל: זה חינם וזה עובד 24 שעות.

איתן הראל: כל נושא של שירותי תיקון, יש פה בעלי מקצוע צוות של תופרים, חשמלאים, יודעים לעשות הכול, יש בעיה, אנחנו יודעים לפתור בעיה, להתחבר לגנרטור לחשמל זורם לכל מקום, אם צריך להיכנס לתוך עזה, לתקן יחידות קרב אנחנו עושים את זה, משאית, חצי שעה מתארגנים, עולים, עושים.

איתן הראל: זה נקרא צוות חמש, יחידת צוות לוגיסטי.

איתן הראל: יש פה שתי חנויות מכר לאנשי הקבע, יש פה צבא גדול של אנשי קבע, כמעט כ-3000 איש.

מל פולישוק-בלוך: 3000 אנשי קבע?

מל פולישוק-בלוך: זה המון.

מל פולישוק-בלוך: הם לא עובדים 24 שעות.

איתן הראל: הם עובדים עד 12 בלילה, מה שנקרא על המרכז המסחרי, יש פה תנועה ערה, זה אזור מרכזי, ישראלים יכולים לקנא במה שהולך פה---

מל פולישוק-בלוך: איך אתם הבאתם גם את הבורגר, איך בחרתם?

איתן הראל: אנחנו לא בחרנו, יש פה שקם אחד שקמית, הם עושים ורק דרכם אנחנו עושים את הדברים האלה, וזה מה שהם רצו.

איתן הראל: במפגש הזה אני לא דן בסוגיית הפינוי והמפונים, אני עוסק רק במפנים ואני רוצה להתמקד בהם.

איתן הראל: אז זה היה על יחידת המכר, יש גם לשוטרים.

מל פולישוק-בלוך: למה השוטרים בנפרד?

איתן הראל: אי אפשר כי זה מערכת שונה, זה חיובים, יש קרן שמשלמת את זה---

מל פולישוק-בלוך: אבל אני רוצה באמת להבין, אתה אמרת קודם שיש שכונות של שוטרים?

איתן הראל: לא, כולם חיים ביחד.

מל פולישוק-בלוך: אז איך אתם קובעים מי יהיה שונה פה?

איתן הראל: זה רבעים, זה חטיבה שונה, זה ארגונית שונים---

מל פולישוק-בלוך: אבל ממה החטיבה הזאת מורכבת, שוטרים וחיילים?

איתן הראל: קבעו אותה מראש לפי הצרכים וכמה צריך---

מל פולישוק-בלוך: ויש לה יעוד מסוים בשטח.

איתן הראל: יש לה יעוד ויש לה משימה ויש לה מסלול ויש לה הכשרה מנטאלית---

מל פולישוק-בלוך: ויש בנות ששייכות---

איתן הראל: הולכות ועולות לאוטובוסים ביחד עם חיילים.

איתן הראל: רבותי יש לנו פה מכולה שמייצרת גם קרח בנוסף למה שאנחנו רוכשים, יש סדר ויש מים קרים, יש שירותי משרד שאנחנו נותנים לכל המג"דים, להוציא פקודות, להוציא חומר.

איתן הראל: יש פה 4500 שקעים, זה המון---

מל פולישוק-בלוך: יש כאן אנטנות?

איתן הראל: יש פה אנטנות---

מל פולישוק-בלוך: ולא באו כאלה שצעקו שיש כאן אנטנות וצריך לפרק אותם?

איתן הראל: אני יודע מה, מגיעים 20 אלף איש לשדרות, אי אפשר לדבר בטלפון.

איתן הראל: לגבי שיקמיות, דיברנו, יש מקבצים של מכונות שתייה אוטומטי, יש פה תחנת דלק שנותנת שירותים ויכולה למלא את כל סוגי כלי הרכב.

איתן הראל: יש לנו גם יכולת לתדלק את אגד במידת הצורך, יש לנו קו אוטובוס שפתחנו פה, הוא נוסע לאשקלון וחזרה, הוא לוקח חיילים הביתה, שוטרים לאפטר.

איתן הראל: יש פה איזה שהיא שיגרה שמתגבשת, עם 14 אלף איש הולכת ומתגבשת, לאט לאט---

מל פולישוק-בלוך: לא תרצו ללכת מפה.

מל פולישוק-בלוך: הדף הזה, עם הטלפונים ושעות פעילות והכול, אתם מחלקים את זה לכולם?

איתן הראל: כן, כל מי ששוהה באתר, יש הכול---

מל פולישוק-בלוך: אבל כל אחד מקבל את זה?

איתן הראל: כולם בהבנה שהגוש הוא לא אורגאני, אין מערך לוגיסטי כזה, זה משהו זמני, זה משהו חדש, משהו חדש לארבע חודשים.

איתן הראל: לקחנו קצין ומיננו אותו אב ואם בית והוא קיבל והוא מנהל את הכול, הם באים, אוכלים, שותים ויוצאים, אנחנו ב-12 בלילה, מנקים את השירותים, המקלחות, חדרי האוכל, מאהל, הם קמים בבוקר לנקי, הם עוזבים מלוכלך, הם חוזרים לנקי.

איתן הראל: אי אפשר לתת לאנשים לצאת למשימה כל כך קשה, כל כך מורכבת וגם לבוא לתורניות.

איתן הראל: יש בכל חטיבה, זה סדר גודל של 500-1000 איש, יש טלוויזיה YES, עשר טלוויזיות---

מל פולישוק-בלוך: אין מה לראות בלאו הכי.

זבולון אורלב: אני רוצה לשאול אותך בשאלת איכות הסביבה וגם בסוגיית---

איתן הראל: זה לא באיכות הסביבה, קודם כל אני שמתי לעצמי יעד, דיברתי על זה אתמול, זה מאוד חשוב ההערכות הלוגיסטית, צנרת והסקות.

איתן הראל: לגבי אוכל ובכלל לגבי טענות שווא, אני לא רוצה שסתם תגידו, אני רוצה שתסתובבו, תתרשמו ותבואו לפה ותגידו לי מה דעתכם ואם יש לכם רעיונות, אנחנו נשמח מאוד לשמוע.

מל פולישוק-בלוך: השירותים אמרת פעם ביום?

איתן הראל: מה פתאום, מסיימים להתקלח, ב-12 בלילה נגמר הסיפור, ב-12 אנחנו נכנסים עם צוותי ניקיון לכל המאות תאי שירותים---

מל פולישוק-בלוך: זה צוותים חיצוניים---

איתן הראל: אנחנו מפעילים אותם.

מל פולישוק-בלוך: כלומר באים אנשים אזרחיים שמנקים, פועלי ניקיון.

איתן הראל: זה 200 אוטובוסים בלי כלי הרכב, בלי הג'יפים, יש לנו מבצע שהוא יותר גדול.

איתן הראל: אנחנו מסתדרים, תשמעו, מי שאומר שהוא שולט על הכול והכול תחת שליטה, כנראה לא שולט על כלום, לי ברור שיש פה דברים שהם תחת השליטה, בגלל זה אנחנו קיימים במה שנקרא בסדרי עדיפויות.

איתן הראל: לגבי איכות הסביבה, אני הצגתי יעד אתמול, לי יש כוונה להחזיר את השטח הזה אותו דבר לאימא טבע כמו שקיבלנו אותו.

דובר: יש לך איזה יועץ או איזה איש איכות הסביבה?

איתן הראל: כל דבר שעשינו פה הוא תחת אישורים.

מישל לוי: אני רוצה להגיד לך, בשלבי התכנון האזרחיים, יש מטרה בוועדות המקומיות והמחוזיות, שיש לירוקים כמוני הזדמנות להגיד, תשמע, אתה פוגע בנחל, יש פה לטאה מאוד נדירה, אנחנו נמצאים פה באזור אחד מהרגישים.

איתן הראל: יושב פה פקח, שילמנו כאן על פקח שעבד בצמוד אלינו כאן שעל שעל, אנחנו לא עושים שום דבר בלי אישור.

איתן הראל: השתדלנו כמה שאפשר, תראה, בסוף מה שצריך, אנחנו נתקן, אנחנו את השטח הזה מחזירים כמו שצריך.

איתן הראל: לגבי הבטיחות, יש פה קצין בטיחות, יש פה סגן אלוף שאחראי בעיר הזאת גם על בטיחות וגם על אבטחה ויש פה אכיפה של נושא הבטיחות.

איתן הראל: אתמול עלה מישהו על מכולה ונקע את ידו.

מל פולישוק-בלוך: לעניין של חשמל ושל אש ואתה הזכרת מיקודם מישהו שם את החולצה, כל הדברים האלה---

איתן הראל: רבותי, אני רוצה לסיים את הנושא, בנושא בטיחות יש פה לסמח"טים.

איתן הראל: הגדרות להגיע מצד לצד זה כמעט שלושה קילומטר, אנחנו ניסינו ומנסים לתת למפקדים שחיים פה את כל הכלים, בנושא בטיחות, האכיפה היא ברמה של הסמח"ט ואנחנו גם עושים ביקורות ומעבירים להם, זה לגבי בטיחות.

איתן הראל: לגבי, יש דברים נוספים שלא מניתי אותם, בגדול יש פה תחנת משטרה צבאית ודיברתי גם עם לשכת המפכ"ל וביקשתי ממנו להשים גם שוטרים אזרחיים שיאכפו את הסדר במשטרה למרות שזה בסיס צבאי לכל דבר פה.

איתן הראל: יש פה מערכת אבטחה שלמה שמאבטחת את המתקן, עם גורמי אבטחה שאנחנו מקבלים אותם כהקצאה---

מל פולישוק-בלוך: של חיילים?

איתן הראל: אנחנו רגישים מאוד עשינו פינות עישון, להגיד לכם שכולם יושבים בפינות עישון, כמו בכל מקום, אבל אנחנו עושים את זה.

איתן הראל: תסתכלו, תתרשמו קצת מהמתקנים שיש פה, זאת המרפאה הממוזגת, יש גם מבנה כמו זה, יש שירותים, זאת מרפאת שיניים ניידת, זאת המרפאה בפנים והבאנו גם מבנה נוסף לטובת טיפולים, מבנה סגור, לא פתוח, והבאנו גם מבנה סגור כזה שלא נצטרך להביא לפה מה שנקרא לטיפולים מיוחדים, יש פה גם אוכלוסייה שצריך לתת להם מענה ולאו דווקא בגלל שהאוכלוסייה שאנחנו מאורגנים אליה.

איתן הראל: פה יש מגדלים, מגדלי שמירה, עמדות.

איתן הראל: זה כספומט, אפשר להוציא עשרים שקלים דרך אגב.

איתן הראל: אלה נקודות הטלפונים, בזק, הסלולר מיקמו פה את העמדות שלהם גם באלף וגם בבית, שירותים, מעבדות טיפול, החלפת סוללות, כך שלטיפול של מכשיר לא צריך לרוץ לתל אביב.

איתן הראל: פינות העישון שהזכרתי, יש כאן עמדות אינטרנט, תחנת המשטרה של המשטרה הצבאית, יש פה דוחות, יש פה תמרור, יש פה רחובות גם רבותי, אנחנו נמצאים ברחוב שנקרא אבק דרכים.

איתן הראל: זה אחד מבתי הכנסת, זה מבנה חדר אוכל ממוזג, ככה זה נראה בפנים, כניסה, זאת מכונה שמייצרת גם ברזי סודה.

איתן הראל: זה המאהל, המאווררים שיש בפני, מזרונים.

איתן הראל: אני 28 שנים בצבא, לא ישנתי באוהל כזה, מפות התמצאות שפיזרנו כאן נמצאות בכל מקום---

מל פולישוק-בלוך: שאלה קטנה יש לי אלייך---

איתן הראל: בסוף המסלול ניפגש פה ואם אתם רוצים נצא לסיור קצר, נראה לכם, תתרשמו, אני רוצה שתראו בעין, תתרשמו, נחזור לפה ואני יודע שאתם רעבים, כל הסיור עשר דקות רבע שעה, נחזור לפה ותאכלו משהו, נשמע מה שיש לכם לומר.

מל פולישוק-בלוך: אבל השוטרים גם צריכים לקבל כאן מענה.

איתן הראל: זה עדיין לא היה קשור לקטע של הפינוי, זה היה לוגיסטיקה נפרדת בקטע הזה.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת אם החלטה אם יש הפגנה אז אתם לא---

איתן הראל: יש דברים שזה מתואם איתנו.

איתן הראל: עכשיו, תראו, מה שקשור לפינוי אנחנו מתואמים, אם יש אירוע אחר שונה שאינו קשור לפינוי, אז המשטרה מתעסקת באופן בלעדי, המשטרה אמורה לתת את המענה.

מל פולישוק-בלוך: אין פסילטי אחר, רק את זה.

איתן הראל: אז את צריכה לתאם את זה עם צה"ל---

מל פולישוק-בלוך: גם את המשטרה?

איתן הראל: גם את המשטרה וגם גורמים מוסמכים יותר בצה"ל.

איתן הראל: אני לא מכיר מקרה שהייתה בעיה, מי שהיה פה קיבל את השירותים, צריך לבדוק את גבולות הגזרה במתן השירותים.

איתן הראל: יש תאום מלא, ידוע מי נותן למי ומתי, צה"ל בעיקרון אחראי על הכול.

איתן הראל: תראו רבותי, כל מה שקשור להתנתקות אנחנו מתואמים בצורה מלאה, מוחלטת עם המשטרה, כמובן גם האימונים, כל מערכת האימונים, הכול מתואם עם המשטרה, כנראה שיש איזה שהם דברים---

מל פולישוק-בלוך: יש פה מתקני מעצר או משהו כזה?

איתן הראל: אין מתקני כליאה, יש מתקני כליאה צה"ליים, יש פה תחנת משטרה צבאית.

מל פולישוק-בלוך: היו אירועים כאלו, היה צורך להשתמש בזה?

איתן הראל: לשמחתי לא.

מל פולישוק-בלוך: בואו נמשיך.

איתן הראל: המאהל פה 2500 איש של הקבע הוא מבריק ונקי, כל יום חוזרים---אתם רואים פה, אלה חדרי האוכל כאן מסביב וכל גוש, כל חטיבה יש לה את הקומפלקס שלה לקיים את עצמה וליצור איזה שהוא ביחד, מאוד חשוב דרך אגב.

מל פולישוק-בלוך: נכון שאני, מאז שהייתי חיילת, אפילו שזה היה בעזה, עבר זמן, וגם ידידיי, זה אפילו קצת יותר זמן, אבל יעידו הצעירים פה יותר, לוגיסטיקה כזאת, ברמה כזאת, באמת לא כל כך נתקלים בה היום גם בצבא של היום וגם המצוקות המזדמנות אלא אם כן שיפרתם את החיילים במקום, אני צוחקת, עושה רושם שהחיילים מרוצים מהלוגיסטיקה, מהמצב, דיברנו גם עם חיילים וגם עם שוטרים.

מל פולישוק-בלוך: אז עושה רושם שהם בהחלט מרוצים, אז אני חוזרת ואומרת וגם לשאלתי אותך, לא קיבלתי מענה, אולי אתה לא הכתובת, לאותם כוחות של צבא ומשטרה שצריכים להיות פה בסביבה עד ה-15, 17 בחודש להיערך במקרים האלה של הפגנות הענק שהיו פה, זה אחד הדברים שהביא אותי לבוא לכאן, כי לא שמעתי שהיה תכנון והיום אתה גם אומר לי בעצם, זה לא אני, זה לא המטרה של המחנה הזה, אז אנחנו נחפש את התשובות לזה אולי במקום אחר.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שגם היום בבוקר, גם בניצן וגם פה, אין לי ספק שיש כאן מקום אולי חריג אפילו בעוצמתו ובהיקפו של כל הפרויקטים שעשו לאחרונה במדינת ישראל למרות שהמטרות הן כואבות והרבה אנשים סובלים מזה, אבל אם אנחנו מסתכלים בצורה לא פוליטית מפלגתית ולא אידיאולוגית מבחינת מה עושים, אלא איך עושים, אני חושבת שזה נעשה בצורה ראויה וכל הכבוד.

מל פולישוק-בלוך: זאת ההתרשמות שלי, אבל אם אתם, אני מוכרחה לציין גם את היעילות כי זה באמת, אנחנו באים מניצן ואני בטוחה שיש ביקורת ואני בטוחה שתהיה עוד ביקורת על המבנים, ועל הצפיפות ועל הגודל, אבל זה פרויקט שהקימה המערכת בחודשיים.

אראלה גולן: זה משמח מאוד שיש כזאת מערכת.

מל פולישוק-בלוך: אני מבינה שאת השאלה כמה זה עולה לנו, אנחנו צריכים לשאול אותך?

מל פולישוק-בלוך: יש לך תקציב?

איתן הראל: אלף, יש לי תקציב וכל דבר מתבצע כאן.

איתן הראל: מתכננים את השנה הבאה וצריך לגמור את השנה הזאת.

איתן הראל: צריך לזכור שכל יום שעובר פה אנחנו מוציאים מיליונים.

מל פולישוק-בלוך: מי מספק לך את התקציב לזה?

איתן הראל: אני גם חושב שאנחנו עושים את זה דיי טוב.

איתן הראל: לגבי אורך הזמן אנחנו גם עם תאריך וגם פיזית ערוכים לתת מענה מ-45 יום מהמועד של הסיום וככל זמן, ברור לכם שהמתקן הזה גם צריך להתפרק, זה גם לוקח זמן.

איתן הראל: אנחנו ערוכים, לא ישברו את רוחנו להישאר פה עוד זמן.

זבולון אורלב: מאז שהשתחררתי מצה"ל עברו כמה שנים, כל פעם יש לי נקודות ככה שאני מסתכל ואומר זה צבא אחר.

איתן הראל: צבא טוב?

איתן הראל: אתה יודע שמדברים על נוסטלגיה תמיד נראה יותר טוב ממה שהיה.

זבולון אורלב: לטובה במעטפת שלו, בלוגיסטיקה, אני מופתע לטובה כל פעם.

זבולון אורלב: ברור שכל הקשור ברוח ההתנדבות, מסירות הנפש, אז זה דבר אחר, אז גם פה, כלומר אני לא יוצא מאכזבה, לא לגמרי מנותק, כלומר לפי מה שהבנתי, זה בהחלט דבר סביר.

זבולון אורלב: על פניו---

איתן הראל: קודם כל, גם בביקור הבא אני מניח שתראו---

זבולון אורלב: אבל, תשמע, לבוא ולראות ולהגיד שאני בכל זאת בא ואומר פה, אנחנו אנשים פוליטיים, אז צריך לבנות לראות את המשימה.

זבולון אורלב: אתה מכיר את מה שמוטל עליכם.

זבולון אורלב: אני מצדיע לכם על מה שאתם עושים---

מל פולישוק-בלוך: לפני שנלך, עוד שאלה, בצד החברתי- פסיכולוגי, סוציאלי אם אתה רוצה של אלה שנמצאים פה, יש איזה שהם פעולות, לא הרבה עבר, אבל שיחות נפש או שיחות הדרכה?

איתן הראל: משבוע הבא אנחנו למעשה קיבלנו תוכנית מקצין החינוך הראשי, בעיקר תוכנית חינוכית ברמה לא של מופעים, אלא יותר משהו שהוא ערכים ואנחנו נתחיל להריץ אותה, היו כל מיני התלבטויות מה לעשות ובכל זאת כמו שאמרת זה לא, אין פה צד שני, הוא ואני באותו הצד ולא רצינו לעשות פה מופעים ומסכי פלזמות בחוץ וסרטים ובסוף הגיעו לאיזה שהיא מתכונת עם---

מל פולישוק-בלוך: מביאים באמת את הצד הערכי, חיזוק הערכי.

איתן הראל: במסגרת האימונים בהכנה המנטאלית גם אנחנו רוצים מעבר לזה---

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להודות לכם שאירחתם אותנו כאן, תודה רבה.