הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 3, 2005-09-13 13:30

דני יתום: שלום, צהרים טובים.

דני יתום: אני מתכבד לפתוח את ישיבתה של הועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, הידועה בשמה המקוצר, הועדה לעובדים זרים.

דני יתום: כפי עשינו בשבועות הקודמים כך גם השבוע אנחנו נמצאים בתוך מהלך של דיונים בנושאים ענפיים.

דני יתום: ואני רוצה לפתוח ולקדם בברכה את תא"ל במיל.

דני יתום: שלום בן משה שהממשלה אישרה את מינויך לתפקיד, איך נקרא התפקיד?

דני יתום: מנהל יחידת הסמך לעניין העובדים הזרים ושלום, שאני מכיר אותו הרבה שנים, אני יודע שאתה אדם ראוי בהחלט ואני מאחל לך הצלחה רבה בתפקידך המאד מורכב והחשוב.

דני יתום: אנחנו התחלנו או אני התחלתי יחד עם חלקכם בסדרת דיונים בנושאים מגזריים, ענפיים והגענו היום לדיון בנושא העובדים הזרים בתחום הסיעוד.

דני יתום: הכוונה בדיון הזה שזה לשמוע את כל מי שירצה להשמיע לקבל תמונת מצב קודם כל מהרשויות האחראיות על עניין העובדים הזרים והטיפול בהם ועל ענייני הסיעוד הקשורים בכך או העניינים הקשורים לעובדים זרים בתחום הסיעוד, אם להיות מדוייק עוד יותר.

דני יתום: לאחר מכן כמובן לשמוע מה שיש למי שהגיע לכאן ואיננו נמנה על רשויות ממלכתיות להציג את הדברים ובהתאם להתפתחות הדיון כך אני אנסה לסכמו.

דני יתום: אני מבקש לפתוח ולומר שלא בכדי החליטה הכנסת לכונן לא היום ולא מהיום, ועדה שעוסקת בעניין העובדים הזרים מכיוון שהמגזר הזה הוא מגזר שטומן בחובו הרבה מאד נושאים שראוי שהמדינה וגורמים שהופקדו בידם תחומי האחריות והמכות מטעם המדינה כולל חברות פרטיות יעסקו בהם.

דני יתום: תחום הסיעוד, אני חושב, הוא הרגיש מכולם.

דני יתום: אולי הייתי אומר אפילו החשוב מכולם מכיוון שזהו תחום שבו עובדים זרים וגם אחרים עוסקים בטיפול בבני אדם.

דני יתום: בסיוע לבני אדם שנזקקים לסיוע.

דני יתום: אנשים שאינם יכולים למלא די הצורך את התפקידים בעצמם.

דני יתום: ולכן החשיבות של הטיפול בתחום הזה ולכן גם חשיבותו של הדיון היום, לדעתי מבלי לפגוע חלילה וחס בתחום החקלאות, בתחום המסעדנות, בתחום הבניין וכיוצא באלה הדברים זה התחום היחידי, אם אני אינני טועה שבו העובד הזר נוגע תרתי משמע, הלכה למעשה בבן אדם.

דני יתום: ולכן החשיבות והרגישות ותשומת הלב וכל הדברים האחרים הנלווים לכך.

דני יתום: אני ביקשתי לפתוח בזאת כדי לסבר את אוזניכם מהי רמת החשיבות שאני עצמי מייחס לתחום הזה ובהתאם לכך אני גם אתייחס לדברים שיעלו כאן בהמשכו של הדיון.

דני יתום: אני מבקש ממשרדי הממשלה הרלבנטיים ואני כמובן אומר מי מתי להציג את תמונת המצב.

דני יתום: אנחנו נתחיל ממשרד התמ"ת, אתך שלום או עם מישהו מאנשיך.

דני יתום: בבקשה.

שלום בן משה: אני ממונה מחוז ירושלים ואני אחראי על הסיעוד בשנה וחצי האחרונות.

שלום בן משה: מאז החלטת הממשלה במאי 2003 המתן העיקרי לעובדים זרים בתחום הסיעוד עבר ליחידת הסמך.

שלום בן משה: עשינו מספר דברים שאחד הדברים המשמעותיים ביותר זה לקצר את משך זמן הטיפול במתן ההיתרים עד כדי שבועיים.

שלום בן משה: כלומר, נקבעו קריטריונים חדשים, שי לנו כללים מאד מאד ברורים ואנחנו מתעסקים בזה בשוטף.

שלום בן משה: מדובר כרגע על סך הכל היתרים בתוקף כ- 34 היתרים בתחום הסיעוד.

שלום בן משה: עד יוני שנה הבאה ההיתרים בעצם אמורים רק לעלות כי החל מאפריל 2004 אנחנו החלטנו לתת היתרים בתחום המכין ל- 3 שנים ובתחום הסיעוד לשנתיים.

דני יתום: אבל עם צורך לחדש את ההיתר כל שנה?

שלום בן  משה: כל שנתיים לחדש את ההיתר.

שלום בן  משה: זה המצב הנוכחי.

שלום בן  משה: לסיעוד זה שנתיים.

שלום בן  משה: זה באופן כללי.

דני יתום: בעיות שאתם מזהים בתחום הטיפול שלכם שראוי שהועדה הזאת תהיה קשובה להן ותעזור לסייע ולפתור.

נטע ברנר: הבעיה שתמיד עולה כאן ועולה בכלל ועולה בעבודה השוטפת היא הבעיה של האיזון הראוי בין הצורך של הקשיש הנכה הנזקק לעובד זר לבין מדיניות הממשלה, הכנסת, המחוקק, החברה, הציבור לצמצום מספר העובדים הזרים בישראל.

נטע ברנר: זה פוגע וגם בענף הסיעוד צריך לצמצם, לא כל מי שנזקק למספר שעות ביום מגיע לו עובד זר.

נטע ברנר: עובד זר בעיקרון זה רק לאנשים שזקוקים לרוב שעות היממה לטיפול וסיעוד.

נטע ברנר: אנחנו חושבים עדיין שהעובדים הישראלים כן יכולים לעבוד אצל הנזקקים מספר שעות ספורות ביום.

נטע ברנר: וזה הבעיה שעולה כל הזמן והקונפליקטים הגדולים שעולים כל הזמן.

דני יתום: האם יש לכם נתונים על המספר הכולל של ישראלים שעובדים בתחום הסיעוד?

אסתר רייף: אני מנהלת אגף סיעוד בביטוח הלאומי ויש היום המעסיק העיקרי של המטפלים הישראלים בענף הסיעוד הוא הביטוח הלאומי במסגרת חוק ביטוח סיעוד ויש לנו 74 אלף מטפלים שמתוכם 8000 הם עובדים זרים.

אסתר רייף: אלה שמועסקים במסגרת של ביטוח סיעוד.

דני יתום: זאת אומרת ש- 66 אלף הם ישראלים?

דני יתום: בסדר.

דני יתום: משרד הפנים.

דני יתום: מי יש לנו ממשרד הפנים?

דני יתום: דניאל סלומון בבקשה.

דני יתום: תציג את תמונת המצב מנקודת המבט שלך משרד הפנים.

דניאל סלומון: אנחנו מממונים בעצם על שערי הכניסה לישראל.

דניאל סלומון: בהקשר הזה הוא נכנס לפעולה ברגע שמשרד התמ"ת, יחידת הסמך נותנת היתר לאדם מסוים להעסיק עובד זר.

דניאל סלומון: הייחודיות בהקשר של העובדים הסיעודיים הוא בכך שקודם כל אין מכסה ממשלתית, שנתית בניגוד למעסיקים אחרים בענף החקלאות ואחרים, אין מכסה מספרית ממשלתית.

דניאל סלומון: בניגוד לענפים אחרים, לא התקבלה החלטה של מה שמכונה סגירת השמיים דהיינו, עצירת הבאת עובדים זרים מחו"ל.

דניאל סלומון: לכן, בענף הסיעוד ברגע שיש לאדם היתר הוא פונה למשרד הפנים ומשרד הפנים צריך אם אין ביכולתו של האדם להשיג עובד זר מתוך תחומי ישראל, כזה שהיה עובד זר באותו תחום בעבר הוא זכאי בעצם להכניס עובד זר.

דניאל סלומון: התופעות ודבר נוסף שמיוחד לתחום הזה זה משך השהייה של העובדים בישראל.

דניאל סלומון: הסעיף היחיד בחוק הכניסה לישראל שמגביל זה לגבי משך שהייתו של עובד זר בישראל.

דניאל סלומון: כלל העובדים הזרים מוגבלים לשהות מכסימלית של 5 שנים ואם בענף הסיעוד מתקיימים מספר תנאים, העובד יכול להמשיך לשהות בישראל למעשה על מטפל עם אותו מטופל.

דניאל סלומון: הדבר הזה יוצר בעיות מכיוונים שונים.

דניאל סלומון: אנחנו ראינו תופעות של ניצול כזה או אחר של כוחות השוק שרוצים כמה שיותר להביא עובדים זרים מחו"ל ולא להשתמש באלה שנמצאים בישראל.

דניאל סלומון: ושוב, בגלל שמהסיבות שהזכרתי אנחנו לא רוצים לפגוע ולעכב את הטיפול בעובדים הזרים באופן כללי אנחנו נאלצים לאשר יותר משהיינו רוצים אולי הכנסה של עובדים נוספים מחו"ל על מנת לא לעכב את הטיפול.

דניאל סלומון: כך נוצר מצב שיש כאן בסך הכל מספר גדול יותר בארץ.

דניאל סלומון: זו בעיה שאנחנו מטפלים בענף הבניין למשל נעשה ניסיון של מעבר לשיטה חדשה של תאגידים מיוחדים שעוסקים בזה וכו', כאן אנחנו עובדים מול המעסיק הבודד ולכן כמו שאמרתי זה מבקש טיפולים מיוחדים.

דני יתום: האם באולם הזה יש מישהו שיכול למסור לי את הנתון הבא, כמה עובדים זרים בתחום הסיעוד לא מועסקים היום ומחפשים מטופלים?

משה ברסימנטוב: ממשרד האוצר קבלנו לפני מספר שבועות נתונים לגבי 2004 נכנסו לישראל כ- 12 אלף עובדים לעבוד בענף הסיעוד.

משה ברסימנטוב: בו בזמן שהגידול נטו בביקושים להעסקת עובדים זרים עמד על כ- 110.

משה ברסימנטוב: זה אומר שנכנסו לפה סדר גודל של 11,900 או יש בישראל 11,900 עובדים זרים בסיעוד משנת 2004 שאין להם עבודה בענף הסיעוד.

משה ברסימנטוב: אני מדבר על מספרים נטו.

משה ברסימנטוב: נכנסו 12 אלף חדשים בו בזמן שהגידול בביקוש היה 100.

משה ברסימנטוב: זה אומר שאם היו מגדילים את המלאי הקיים.

משה ברסימנטוב: ה- 12 אלף שנכנסנו ודאי שהם נכנסו לעבוד בענף הסיעוד העניין הוא שבו בזמן הופסקו ההיתרים בין אם בשל פטירה או בין מסיבות אחרות ל- 11,900 סיעודיים אחרים ואותם עובדים לא יצאו מן הארץ.

משה ברסימנטוב: זה אומר שהם עובדים פה בעבודות שאסור להם לעבוד והם בודאות מונעים תעסוקה של ישראלים.

דני יתום: אני רוצה לחזור חזרה לביטוח הלאומי לאסתר.

דני יתום: האם יש לך דברים נוספים להוסיף כי קודם רק נתבקשת להשיב תשובה לשאלה אבל האם יש לך מה לומר לנו בעניין זה.

אסתר רייף: הנגיעה שלנו בנושא של עובדים סיעודיים היא בשתי נקודות.

אסתר רייף: ראשית רוב האנשים שמגישים בקשות לקבלת היתר לעובדים זרים הם לקוחות של הביטוח הלאומי באחד הענפים ומהסיבה הזאת יחידת הסמך מסתמכת על הנתונים שיש לנו, על מבחני התלות שלנו כדי לקבל את ההחלטות שלה.

אסתר רייף: ונקודת הקשר האחרת, אני יכולה להגיד בנושא הזה שההצמדה של העניין הזה לחוק סיעוד גורמת לנו גם בעיות תדמית וגם עומס עבודה בעצם כי אנשים תופסים אותנו כאחראים למרות שאנחנו בתפקיד מספקי נתונים.

אסתר רייף: הנושא השני שאנחנו קשורים בו, מאחר ששירותי הסיעוד במסגרת ביטוח חוק סיעוד ניתנים גימלה בשירותים ולא גימלה בכסף אנחנו מאפשרים לאנשים שרוצים בכך שיש להם היתר לעובד זר לקבל את שירותי הסיעוד באמצעות העובד הזר, זה מקל עליהם כספית כי אנחנו משלמים דרך חברות הסיעוד לעובד הזר עבור עבודתו בבית ובדרך כלל המשפחה מפחיתה את הסכום הזה מהסכות הכולל שהיא התחייבה לשלם למטפל.

אסתר רייף: אבל עדיין המעסיק העיקרי שלו ברוב ימות השבוע כי השירותים שניתנים באמצעותנו גם לאנשים ברמה המכסימלית הם ב- 15.5 שעות בשבוע.

אסתר רייף: על כל יתר השעות קיימת אחריות של הזקן עצמו כמעסיק.

דני יתום: תודה.

דני יתום: נחזור חזרה למשרד האוצר.

דני יתום: מעבר לתשובה לשאלה אם יש לכם מה להוסיף.

משה ברסימנטוב: המורכבות של ענף הסיעוד היא המורכת ביותר מכל הענפים בהם מועסקים עובדים זרים והאיזונים פה הם גם יותר מורכבים.

משה ברסימנטוב: עם זאת, אנחנו כן צריכים לזכור ולראות איך אנחנו משלבים את המטרות העיקריות של הממשלה וזה מצד אחד למזער את הפגיעות בשוק העבודה שציינתי קודם ומצד שני כן לאפשר שילוב של עובדים ישראלים במקומות בהם ניתן.

משה ברסימנטוב: הבעיה המרכזית כפי שאנחנו רואים אותה היא כמו שציינתי, שיש פה כניסה של עובדים זרים חדשים כי זה האינטרס, לשם מכוונים האינטרסים הכלכליים, להבאה של עובדים זרים חדשים לישראל וזה גורם לכך שבכל שנה אלפי עובדים זרים שנפסקה העסקתם נשארים בארץ ועובדים במקומות ובענפים שבהם הם לא אמורים לעבוד.

משה ברסימנטוב: לכן הממשלה צריכה לפעול למצות את מאגר העובדים הקיים בטרם מאשרים כניסה של עובדים זרים חדשים וזאת כמובן ללא פגיעה באותו סיעודי לו נדרש העובד.

משה ברסימנטוב: המורכבות הגדולה שגם עלתה פה מהדברים של גב' רייף ושל יחידת הסמך במשרד הפנים זה צורת ההעסקה של העובד הזר שהוא מועסק ישירות אמנם על יד הקשיש אבל יש גם קשר לחברות הסיעוד.

משה ברסימנטוב: כדי לבחון את המורכבות הזאת ולראות מה אפשר להקל בקשיים שהיא יוצרת, הממשלה החליטה ב- 9 לאוגוסט להקים צוות בינמשרדי לבחינת שיטת ההעסקה.

משה ברסימנטוב: בצוות יהיו חברים נציגים ממשרד הפנים, מביטוח הלאומי, ממשרד התמ"ת וממשרד האוצר.

משה ברסימנטוב: אנחנו נדווח ליושב ראש על עבודת הצוות.

דני יתום: הצוות כבר התכנס פעם.

משה ברסימנטוב: עכשיו קבלנו את כתבי המינוי של נציגי הממשלה הרלבנטיים.

משה ברסימנטוב: יושב ראש הצוות הוא רביב סוגלס, סגן הממונה על התקציבים במשרד האוצר ובימים אלה יקבע לו"ז העבודה של הצוות.

דני יתום: בסדר.

דני יתום: המשרד לביטחון פנים, משטרת ההגירה.

דני יתום: בבקשה.

אורנה נחמני: אני אורנה נחמני ופה גם נמצא דודי פרץ שהוא אחראי על החקירות.

אורנה נחמני: הבאנו אותו לא בכדי כדי שהוא גם קצת ירחיב בנושא הפלילי שמתעורר בעקבות העסקת עובדים זרים בתחום הסיעודי.

אורנה נחמני: גם אצלנו התחום הזה הוא רגיש מאד.

אורנה נחמני: אנחנו מודעים לעובדה שבעצם עובד סיעודי זה רק מי שעובד אצל סיעודי אז הסיעודי זקוק לעבודה שלו ולכן האכיפה שלנו משתדלת מאד להיות רגישה.

אורנה נחמני: לא לבצע מעצרים ליד מי שנסעד אבל יחד עם זאת אנחנו רואים גם בתחום הזה המון פירצות שנמצאות בחוק ושגורמות לכך שיועסקו הרבה עובדים שהם בלתי חוקיים.

אורנה נחמני: לא לתחום שהם באו.

אורנה נחמני: אם הם באו לסיעוד הרבה פעמים זה לא לסיעוד אלא לדברים אחרים.

אורנה נחמני: מלבד זאת אנחנו גם בתחום של החקירות מתפתחות כאן חקירות בנושא הזה של העסקת עובדים שלא כדין ובעיקר דרך חברות כוח אדם שמייבאות לכאן עובדים זרים בתחום הסיעודי ואני אתן לדודי להרחיב בעניין הזה.

דודי פרץ: העבירות שאנו מתעסקים בהן זה למעשה עבירות למה בעצם מביאים לפה עובדים זרים מחו"ל ולא משתמשים באלה ששוהים פה בישראל.

דודי פרץ: למעשה אם תתקשר היום לכל חברת כוח אדם או יותר נכון לשכה פרטית שמביאה עובדים זרים ותבקש עובד זר, תגיד, יש לך היתר, תגיד כן אז יגידו לך כן, יש לנו במקום אבל תיתן לנו את ההיתר כי אנחנו צריכים להביא עובד זר.

דודי פרץ: הסיבה היא פשוטה .

דודי פרץ: כל עובד זר שמגיע לארץ משלם בין 3000 ל- 6000 דולר וגם 7000 דולר.

דודי פרץ: רוב הכסף הזה זורם לכיסן של חברות כוח האדם וזה הרווח העיקרי שלהן מהבאתו של העובד הזר.

דודי פרץ: לצורך העניין, כרגע ניתן כמה דוגמאות של חקירות.

דודי פרץ: יש לנו דוגמאות של איזה חברת כוח אדם שאתה מוצא היתר של מישהו שבהיתר זה בחודשיים האחרונים הביאו כבר 4 עובדים זרים על ההיתר הזה.

דודי פרץ: כלומר, בא בן אדם, אפילו לא ראה את האיש, בעל ההיתר עם אשתו, לא ראינו את העובדים הזרים האלה בכלל.

דודי פרץ: אנחנו רוצים עובד זר, יש לנו היתר, נתנו אותו בזמנו לחברת כוח אדם, אין לנו כסף לשלם ועל ההיתר הזה כבר 4 עובדים זרים נכנסו.

דני יתום: אין אפשרות לעצור את אלה שהגיעו?

דני יתום: אני רוצה לשאול אותך קודם כל מבחינת אמצעי האכיפה.

דני יתום: יש היתר, על ההיתר הזה מביאים עובד זר, איך אפשר להביא על אותו היתר עובד זר שני?

דודי פרץ: אני תכף אסביר.

דודי פרץ: קצת היסטוריה בקצרה ברשותך.

דודי פרץ: מאחר ואני מכיר את הנושא הזה משנת 98' על ועדותיו השונות פה בבניין הזה, מה שקרה, עד הקמת מנהלת ההגירה היה במשרד הפנים מותר להביא עובד זר אחר בתנאי שהעובד הזר שרשום על ההיתר יצא מן הארץ.

דודי פרץ: קמה צעקה גדולה ובצדק של הנזקקים לשירותי סיעוד, מה אנחנו אשמים שהם מוצאים עבודות ניקיון שיותר קלות ומכניסות יותר כסף, למה אנחנו צריכים לסבול מזה.

דודי פרץ: ואז משרד הפנים הקל ולמעשה אדם שלא מתאים מעבירים אותו מאשרת ב' 1 ל- ב2 באופן זמני ל- 30 יום שימצא מעסיק אחר.

דודי פרץ: ואם הוא לא מצא מעסיק אחר אז הוא מקבל עוד ב' 2 .

דודי פרץ: הוא מוצא כל מיני עבודות מה שדניאל כבר ציין קודם.

דודי פרץ: בדרך כלל בתחום הניקיון ואז הוא לא חוקי אבל הוא ממשיך להישאר פה בארץ כלא חוקי עד שמשטרת ההגירה שמה את ידיה עליו ואז זה כמובן קם איזה עורך דין שעסקו את העובד הזר הזה ויכול להיות שכן, ונא לא להוציא אותו מהארץ ולנסות למצוא לו מקום אחר.

דודי פרץ: תכף אני אסביר מה עושים למתווך.

דודי פרץ: למעשה כאן חוזרות החקירות שלנו ורוב העבודה שלנו, אני רוצה לומר, בשנה האחרונה היא סביב תופעת ענף הסיעוד.

דודי פרץ: תרצה, זה כשל שוק.

דודי פרץ: כל התופעה הזאת, אם אתה הולך לחוקי העצה והביקוש שחלים במדינה בענף הבניין או בענף החקלאות או אחר שיש היצע וביקוש מסוים שאתה יכול פשוט למצוא, פה זה כשל שוק מאחר שאתה על היתר אחד יכול להביא 4 ו- 5 עובדים.

דודי פרץ: אנחנו בסופו של דבר תופסים את העובדים האלה.

דני יתום: עוד לא הסברת לי איך.

דודי פרץ: איך אני אסביר.

דודי פרץ: לדוגמה, הילד של המשפחה משתף פעולה.

דני יתום: יש היתר של משרד המסחר והתעשייה.

דני יתום: משרד הפנים נותן היתר להביא עובד זר, העובד זר שקוראים לו מוישה, מוריס, נכנס לארץ על ההיתר הזה, אף אחד לא בודק שעל ההיתר הזה נכנס כבר מישהו?

דודי פרץ: בודקים.

דודי פרץ: אני מסביר שבאים למשרד הפנים ואומרים אלף, העובד נעלם, הוא לא קיים ואז נותנים אפשרות להביא עובד אחר.

דודי פרץ: העובד בדרך כלל באים עם העובד ואומרים, העובד איננו מתאים, לא טוב, לא מסתדר ועוד כהנה וכהנה סיבות.

דודי פרץ: ואז מביאים עוד עובד ועוד עובד ועוד עובד.

דודי פרץ: לדוגמה, במקרה הזה שאני מתאר בפניך עובדת משרד הפנים בלשכת מרשם אוכלוסים בעיר מסוימת הודיעה לבן שהיא יותר לא תאשר לו זר.

דודי פרץ: בשבוע שעברה בוצעה האשרה האחרונה ויותר היא לא תאשר לו להביא.

דודי פרץ: אבל יש לנו תופעות אחרות כמו 10 עובדים תוך שנה וחצי על אותו היתר ועוד כהנה וכהנה.

דני יתום: איך זה יכול להיות?

דניאל סלומון: צריך להבין פה את מצד אחד יש לנו את זכויותיו של הקשיש ומצד שני את זכויותיו של העובד שזה פן שהוא מאד חשוב בתי המשפט.

דניאל סלומון: אז יש לנו בייחוד על רקע התנאים תנאי רקע של ההגעה לישראל של אותם עובדים.

דניאל סלומון: עובד זר נמצא זמן קצר בישראל, אני לא עובד, אני לא כבול למעסיק הזה ואני רוצה לעבור ולעבוד אצל מעסיק אחר.

דניאל סלומון: אז הוא פונה למשרד הפנים מיוזמתו ומקבל רשיון תייר זמני ללכת ולחפש לו מעסיק חוקי אחר שגם הוא בעל היתר.

דניאל סלומון: בינתיים, הקשיש הראשון הוא חסר לו עבוד, הוא רוצה למצוא עובד, כמו ששמענו כאן, תמיד יהיה קל יותר לכל הגופים להכניס עובדים.

דני יתום: אני מבקש לשאול אותך.

דני יתום: בסדר גמור, מקרה וזה קורה , נעלם העובד הראשון ויש שני אבל אחרי הפעם השניה על אותה אשרה או על אותו היתר את השלישי?

דני יתום: איך יכול להיות?

דני יתום: אי אפשר לקבוע כלל ?

דני יתום: זה רגולציה, זו תקנה, זה לא חוק.

דני יתום: אי אפשר לקבוע כלל שעל אותו היתר לא יוכלו להכניס יותר מאשר שני עובדים תוך פרק זמן נתון?

דני יתום: כי אני מניח שעל אותו היתר הכניסו את זה לא תוך 10 שנים אלא תוך שנה בטח או תוך משהו כזה.

דודי פרץ: אני לא אומר שאי אפשר לקבוע למרות שזה הדבר הכי קל.

דודי פרץ: אבל אי אפשר לקבוע כי אין מה לעשות, כל מקרה פה זה מקרה לגופו ואם לאותו בן אדם ברחו 2 או 3, ברחו לו עובדים מפני שהעבודה אצלו קשה וזה קשיש שהוא מוגבל.

דני יתום: אבל אפשר לבדוק את הדבר הזה.

דני יתום: נכון, אם נותנים היתר, אני לא מקבל את זה, מדובר על מערכת שמטפלת ב- 70 אלף מקרים לצורך העניין.

דני יתום: פרטיים.

דני יתום: 70 אלף עובדים זרים בתחום הסיעוד.

דני יתום: הא, סליחה, 32 אלף משהו עובדים זרים.

דני יתום: 32 אלף פריטים, זה לא קורה עם כל אישור.

דני יתום: זה קורה לא יודע עם 10 אישורים בשנה או 20 אישורים בשנה או 100 או 2000 אישורים בשנה שעליהם מביאים יותר משניים תוך שנה.

דני יתום: אי אפשר לבדוק את זה לגוף העניין?

דני יתום: מה הבעיה?

דני יתום: למה לאפשר את השלישי?

דני יתום: ואת הרביעי?

דני יתום: ולעזור בעצם לייצר כאן מצב של עובדים זרים לא חוקיים.

דני יתום: אני שואל למה אי אפשר לעשות את זה?

דני יתום: דניאל, למה אי אפשר לעשות את זה?

דניאל סלומון: מה שאני אומר זה שמשרד הפנים מפעיל שיקול דעת.

דניאל סלומון: אם הוא יידע על מקרה מסוים שיש לקשיש עצמו איזה שהוא חלק בדבר הזה הוא ודאי לא יאשר אבל לא זה המקרה כפי שאנחנו שומעים פה.

דניאל סלומון: בסופו של דבר משחקים על גבם של הקשישים האלה.

דניאל סלומון: כמו שאמרנו כאן על המקרה ההוא של ה- 4 הוא לא ידע על אף אחד מהם.

דודי פרץ: ואי אפשר להגיד לחברה הספציפית הזאת, עד שלא תביא את הבחור הזה לא תקבל כרגע אישור חדש.

שרה לוי: הדבר היחיד שאני יכולה להדגיש שצריך לזכור שמאותה אוכלוסייה שלאוכלוסייה הזאת שזקוקה למטפל זר ואנחנו בגישה של משרד הבריאות לנסות להשאיר את הקשיש כמה שיותר בסביבתו הטבעית, דהיינו, בביתו ובסביבתו וללא העובדים הזרים, אני מקבלת שלא צריכות להיות כפילויות, המערך הזה לא יכול היה להתקיים.

שרה לוי: כי לא יעזור שום דבר, אין אף עובד מישראל שיישב בביתו של הקשיש 24 שעות ביממה ולכן כדאי לזכור זאת.

שרה לוי: אחר כך יש היבטים נוספים שזה לא הדיון היום, כל הנושא של איך לשמר אחר כך גם את העובד הזר כמו שאנחנו משמרים את הקשישים סביב ביטוחי הבריאות למיניהם.

שרה לוי: זה בשלב יותר מאוחר.

דני יתום: בסדר, תודה.

דני יתום: רוני ממשרד החוץ, משהו להוסיף?

רוני ידידיה: רק כמה מילים.

רוני ידידיה: קודם כל יש לנו נציגויות הן במזרח אירופה והן במזרח הרחוק שעובדות מאד קשה כדי להביא את העובדים.

רוני ידידיה: ברומניה ובמנילה אני שומעת שהם קורעים תחת העומס ממש במיוחד במנילה שמשם באים מרבית העובדים הסיעודיים.

רוני ידידיה: במנילה במיוחד צריכים להתמודד המון עם בעיה של זיופים, של זיופי מסמכים שהעובדים עצמם במקום מביאים להם.

רוני ידידיה: כלומר, אם העובד צריך להביא אתו תעודת יושר ובדיקה רפואית ועדו כל מיני מסמכים שונים כדי להוכיח שהוא זה באמת הוא ושהוא יכול להגיע לישראל, אז אנחנו נתקלים חדשות לבקרים שם בתעשייה ממש של זיופים.

רוני ידידיה: זו תעשייה שמוכרת שם, כל הנושא של ייצוא עובדים מהפיליפינים זה אצלם חלק מאד גדול מהתל"ג ותעשיית הזיופים עובדת שם מאד קשה.

רוני ידידיה: דבר נוסף שאנחנו נתקלנו בו בחודשים האחרונים ואני מקווה שיחד עם התמ"ת ועם משרד הפנים אנחנו נצטרך לשים לזה סוף וזכינו לאיזה שהוא לעג בעיתונות מזה וזה הנושא של עובדים סיעודיים מסין שביעות אחרונות היתה כותרת שמשרד החוץ דורש מהעובדים הסינים לדבר עברית אז לא בדיוק ככה.

רוני ידידיה: באותו גיליון של ידיעות אחרונות היה גם מאמר גדול על כך שהעובדות הסיניות הן קורבנות של סחר למעשה, הן מגיעות הנה והן לא מתאימות למעסיק שלהן אם בכלל הן מגיעות למעסיק אז מתברר כעבור יומיים או שבוע שהן לא מתאימות ואז הן נזרקות לרחוב וצריכות לרדת לזנות וכל מיני דברים אחרים שאנחנו לא רוצים לעוד אותם.

רוני ידידיה: אז זה דבר שיחד עם התמ"ת ועם משרד הפנים אני מקווה שאנחנו שמנו לו כבר סוף לפחות מהבחינה החוקית.

רוני ידידיה: כלומר, אנחנו לא נותנים יותר אשרות לעובדים סיעודיים מסין.

רוני ידידיה: זהו בגדול משרד החוץ.

דני יתום: בסדר, תודה רבה.

דני יתום: ממשרד הרווחה יש פ המישהו?

דני יתום: ביטוח לאומי, הסתדרות.

דני יתום: כן סימה בבקשה, קצר ולא לעורר מהומות.

סימה רמתי: אז כמו שאמרתי בפעם הקודמת וכמובן כמו שאמרו כאן שיש לאפשר ככל שיותר שעובדים ישראלים יעבדו איפה שצריך.

סימה רמתי: אחת הבעיות בהעסקה של העובדים הזרים בסיעוד זה שהמעסיק העיקרי זה המטופל.

סימה רמתי: לפעמים המטופל לא ער לעובדה שצריך לשלם את כל הזכויות ומה שקורה שבסופו של דבר מגיעים לבתי המשפט והתביעות הן נופלות עליהם בצורה כזאת הם לא יודעים מאיפה זה בא.

סימה רמתי: לשלם את כל הזכויות.

סימה רמתי: כמובן אנחנו טוענים שצריך לשלם אבל יחד עם זאת צריך למצוא את האיזון של המטופל שצריך לשלם עוד כסף לזכויות.

סימה רמתי: העלות של חברת הסיעוד היא 15.5 שעות בלבד וכל היתר זה על המטופל וצריך למצוא פתרון לזה.

סימה רמתי: או שהמטופל יעסיק באופן על כל השעות והוא יידע מראש מה הוא צריך לשלם ויחתימו אותו על הסכם של 500 דולר, או שחברת הסיעוד עם הבקרה של ביטוח לאומי תשלם את השכר על כל השעות.

סימה רמתי: מה גם שיש עוד תופעה חדשה שקשישים שיודעים שצריך לשלם, אומרים, תעבדו 4 שעות ותלכו ותחפשו עבודה אחרת.

סימה רמתי: ואז באופן אוטומטי הן מחפשים עבודה אחרת בניקיון או בכל מיני עבודות אחרות שהן לא במסגרת הסיעוד.

סימה רמתי: זה כדי לא להגיע למצב שהוא בא וטוען שאני עבדתי 24 שעות אצל הקשיש.

חמי דורון: הנקודה היא אחרת.

סימה רמתי: אתן לך 8 שעות שהוא ישן, לא שעתיים.

חמי דורון: עובדתית, האדם עובד ממש בעבודה רוב העבודה של העובד הזר היא להתלוות לאותו קשיש.

חמי דורון: אמי ז"ל היתה סיעודית והיתה לי עובדת זרה.

חמי דורון: בדקנו מה עשתה, כמה עבדה ואני זה שטיפל בכל העניינים האלה.

חמי דורון: העובד הזר , דווקא הנושא של ההסתדרות שהיא יצרה מצב עם כל מיני תביעות כאלה ונוצר מצב שבו אנשים לא יעסיקו עובדים וזרים והרבה אנשים יהיו ברחוב בגלל זה.

דני יתום: חמי, עוד לא התחלנו את הדיון.

דני יתום: חשבתי שאתה רוצה לשאול אותה רק שאלה להבהרה.

דני יתום: סימה תסיימי בבקשה כי אני רוצה לפתוח את הדיון.

סימה רמתי: העובד צריך לקבל את כל הזכויות שלו.

סימה רמתי: הוא יכול לישון 8 שעות אבל הוא לא יכול לצאת החוצה, הוא נשאר בבית.

סימה רמתי: ואני מקווה שאתה יודע על חוק חופשה וחוק העבודה והפסקות.

סימה רמתי: הוא לא יכול בהפסקה להסתובב איפה שהוא רוצה ונמתי שהוא רוצה, ללכת לסופר, ללכת לקניון וללכת למועדות לילה.

סימה רמתי: הוא חייב להישאר 24 שעות אצל הקשיש.

סימה רמתי: ובשבילי הוא עובד.

אסתר רייף: אני רק יכולה מידע קצר?

אסתר רייף: שהמוסד לביטוח לאומי גם חושב שבמקרה של אנשים שיש להם עובד זר ויש הוכחה מספיק טובה שהם מקבלים שירותים והפיצול לא משרת אף אחד ושי הצעת חוק שעברה בקריאה ראשונה והיא נמצאת לפני קריאה שניה שמציעה לפחות בניסוי בשלב ראשון בכמה אזורים לשלם גמלה בכסף לאנשים שיש להם עובדים זרים.

דני יתום: אני מבקש עכשיו את אורחינו הנכבדים שעשו את כל הדרך עד לכאן, כל אחד אני מקצה 4 דקות.

דני יתום: בבקשה.

שרה טנן: הנושא המרכזי שנתבקשתי להעלות אותו כאן וזה מנהלת העמותה ביקשה ממני להעות כאן זה הבעיה של חברות כוח האדם הסיעודיות שמביאות לכאן את העובדים הסיעודיים על מנת להביאם.

שרה טנן: יש כיום תופעה שנקראת FLYING VISA שזה העובדים בין 5000 ל- 6000 דולר באמת הסינים שילמו 7000 דולר והחברות האלה משטרת ההגירה פשוט מאד לא עושים את עבודתם כיוון שהם יודעים טוב מאד איזה חברות מביאות, הם יודעים כמה כסף הם גובים מהעובדים אבל יותר קל להם לתפוס עובדים סיעודיים שמגיעים למשרד הפנים או לחילופין למשרדי קו לעובד וזה אנשים שעובדים בסיעוד, זה לא אנשים שעובדים בניקיון וזה אנשים שמגיעים למשרד הפנים כדי להסדיר את האשרה שלהם והם נתפסים על ידי משטרת ההגירה.

שרה טנן: מה שאני רוצה להגיד שה- FLYING VISA האנשים האלה משלמים כסף, הם מגיעים לישראל ואין להם מעסיק.

שרה טנן: המעסיק או שיש לו עובד אחר, החברה משתמשת בשם של מעסיק מסוים.

דני יתום: זאת אומרת החברה מזייפת.

שרה טנן: לא מזייפת.

שרה טנן: יש היתר, מגיעים לישראל, במקרה הטוב שהם מבינים שאין להם מעסיק החברה שולחת אותם אוטומטית לעשות ב -2 שזה אשרת תייר ל- 30 יום שניתן להאריך אותה לעוד חודש.

שרה טנן: וזו השיטה.

שרה טנן: למשטרת ההגירה אין להם שום בעיה להיאבק בתופעה הזאת והם לא עושים את זה.

שרה טנן: הם יכולים כיוון שהם יודעים טוב מאד איזה חברות מביאות את העובדים, הם מבצעים ואני לא יודעת את מי הם חוקרים ומה הם חוקרים, אני יודעת דבר אחד שהם עוצרים עובדים סיעודיים בכל מיני מקומות והם יודעים טוב מאד כי העובד הסיעודי אומר, שילמתי כך וכך כסף לחברה זו וזו.

דני יתום: אם אנסה לתמצת את הטענה שלך, הטענה שלך זה מדוע המשטרה לא חוקרת את החברה שהביאה את העובד עם ה- FLYING VIAS .

שרה טנן: למה היא לא עוצרת את בעלי החברות האלה.

פנינה פירסטון: אז קודם כל אתה אמרת שהעובדים הזרים בסיעוד הם החשובים ביותר.

דני יתום: לא, אמרתי שהמטופלים הם החשובים ביותר.

פנינה פירסטון: בסדר.

פנינה פירסטון: אז זה לא סתם כי זה נוגע באנשים אלא כי אם לי לא היו עובדים לא הייתי בחיים.

פנינה פירסטון: זאת אומרת, זה לא לוקסוס.

פנינה פירסטון: עכשיו אני רוצה לדבר על הנכים.

פנינה פירסטון: כשאני מדברת על חברות כוח אדם אני לא מדברת סיעוד של קשישים ואני לא מדברת על מטפלת של אישה זקנה , אני מדברת על אנשים כמוני שהמטפלת שלי לא יכולה מטפלת אחת לטפל בי, יש לי שתי אישורים כי אני צריכה שתיים כי אחרת היא תתמוטט לי אחרי יום אחד לא אחרי יומיים.

פנינה פירסטון: אני רוצה להגיד כמה דברים טובים , לפני שנה התלוננתי על יחידת הסמך ואני רוצה לשבח אותם על מה שקורה שם ואני גם רוצה לשבח על זה שהחליטו לא להביא סינים כי מה שקורה, חברת כוח אדם אין לה מושג איך להביא עובדי סיעוד וכשמתלוננים, הביאו לי עובדים שמי שמוכן לשלם מגיע הנה ואנשים שם, היתה לי עבודת שמכרה את ביתה והשאירה שני ילדים בלי קורת גג על מנת להרוויח כאן והיא לא יכולה לעבוד בסיעוד, היה לי בחור, זה פשוט קשה לתאר.

פנינה פירסטון: המצב האידיאלי מבחינתי זה שיהיה מאגר בארץ שהעובד יוכל לבוא אלי הביתה לחודש ימים, אני אוכל לנסות אותו וזה לא אומר שאם אצלי הוא לא מתאים , הוא לא מתאים.

פנינה פירסטון: לי הוא לא מתאים אבל הוא יכול למצוא מישהו אחרי.

פנינה פירסטון: הדבר החשוב ביותר, אני אם אני רוצה היום עובדים מהמאגר בארץ ואני רוצה מהמאגר בארץ, אני מסרבת להביא עובדים מחו"ל כי זה עולה לי כסף, הרבה כסף.

פנינה פירסטון: זה אמנם רק 225 לזה ו- 45 לזה אבל במצטבר זה המון כסף שאין.

פנינה פירסטון: הקצבה שאנשים זקנים כמוני שאני כבר לא נחשבת לנכה מבחינת הביטוח הלאומי היא 1400 שקל לחודש, אם לא הייתי נתמכת על ידי בנותיי אני לא הייתי יכולה לעמוד בשום תשלום, גם לא להחזיק עובד זר.

פנינה פירסטון: כי מה שמדינת ישראל עושה היא בעצם לא רוצה להגיד רמאות אבל זה אוטיזם.

פנינה פירסטון: אומרים לנו, קחו 3300 שקלים ואנחנו כולנו חייבים לעבור על החוק.

פנינה פירסטון: כי ב- 3300 שקל אם אני אעשה מה שהחוק מצווה עלי, יש פסק דין של כמה צריך לשלם לעובד זר, גם כן נותנים לי אישור להעסיק עובד זר 6 ימים בשבוע.

פנינה פירסטון: מה אני אעשה ביום השביעי?

פנינה פירסטון: אני שמעתי כל נכה יושבת עם חיתול 24 שעות.

פנינה פירסטון: איפה נשמע דבר כזה?

פנינה פירסטון: ככה אנחנו מתנהגים כמדינה של יהודים?

פנינה פירסטון: אז כל העניין הזה של העובדים הזרים עם הנכים העניין הזה צריך לעבור רביזיה כללית כי יש ועדה בינמשרדית כעת שקבעו בה, הם בעד אדם שיודע מה צריך עם נכים.

פנינה פירסטון: אז הועדה של האנשים האלה אף אחד מלבדנו לא יודע מה נכים צריכים.

פנינה פירסטון: ובועדה הזאת הבינמשרדית מוכרחה לשבת נכה שיש להם עובדים זרים ויודעים מה הבעיות.

פנינה פירסטון: כי אם יעשו מה שטוב לנו זה גם טוב למדינה.

פנינה פירסטון: לא יביאו עובדים זרים לא שווה כלום, יש חברות כוח אדם שיש להם אינטרס להביא אותם.

פנינה פירסטון: גם קרה לי וסיפרתי את זה פעם בועדה, נשארתי תקועה בשש בערב, העובדת שלי היתה חולה ולא היה לי אל מי לפנות ולא היה מי שיטפל בי.

פנינה פירסטון: מוכרח להיות מאגר של המדינה, לא של חברה פרטית, המדינה צריכה לסדר את זה שיהיה מאגר שכל עבוד שמתפנה אני אוכל להיכנס למחשב או להרים טלפון וישלחו לי עובדים ועובדים שלא מתאימים או עובדים שגונבים ויש כל מיני דברים כאלה, בבקשה, תשלחו אותם לארץ שלהם.

פנינה פירסטון: אם יש כאלה שמרמים אז תסדרו את זה.

פנינה פירסטון: עיקר הרמאות בינתיים מה שנראה לי זה מחברות כוח האדם לנכים ואני שוב מדגישה את זה שאני לא מדברת על סיעוד.

פנינה פירסטון: אלה הבעיות הכי בוערות מבחינתנו.

פנינה פירסטון: אני כבר לא מדברת שצריך את קצבת שירותים מיוחדים להתאים למציאות.

פנינה פירסטון: לא לכפות עלינו לשלם מינימום 4300 לחודש, חופשה שנתית, חופשות חגים, דמי הבראה וכל הדברים האלה.

פנינה פירסטון: מאיפה כל הדברים האלה?

פנינה פירסטון: אחר כך יש בעיה נוספת שהיא מאד חשובה וזה גם לטובת המדינה וגם לטובתנו.

פנינה פירסטון: יש עובדים זרים שעבדו אצל אותו מעסיק 5 שנים, 6 שנים, 7 שנים.

פנינה פירסטון: מתאימים אותם, עובדים טובים.

פנינה פירסטון: אבל אז שכאותו מעסיק שלהם נפטר אחרי 4 שנים אומרים לעובד, קום תיסע הביתה כי לא נותנים לו שנה חמישית אצל מישהו.

פנינה פירסטון: במקום להגיד, יש כאן עבוד זר, הוכיח את עצמו, לא ברח, עשה את העבודה נאמנה, מישהו רוצה להעסיק אותו אז שיתנו להעסיק אותו.

פנינה פירסטון: למה להביא במקום זה 5 עובדים זרים או 10 עד שמוצאים מישהו טוב?

פנינה פירסטון: אז באופן אישי לי נתנו את האישור ויש לי כאן עובדת זרה שהיא כבר שנה שמינית אצלי וזה טוב.

פנינה פירסטון: למה הייתי צריכה להביא במקומה עובדת זרה ועוד עובדת זרה?

פנינה פירסטון: אז לפני שבוע התקשרה אלי עובדת, גם היא מצאה מישהו טוב, איך עושים את זה?

פנינה פירסטון: אז במקום שאני אגיד לה איך עושים את זה זה מוכרח להיות מסודר, מוכרחים קטגוריה מיוחדת לנכים כדי לאפשר לנו לחיות כמו בני אדם.

פנינה פירסטון: אני לא רוצה לרמות.

פנינה פירסטון: אני רוצה שיתנו לי לחיות על פי החוק.

פנינה פירסטון: אני מוכרחה גם לשבח את שי קציר.

פנינה פירסטון: היה עניין של לחכות בתור, נכים לא צריכים יותר לחכות בתור, הם יכולים להזמין.

פנינה פירסטון: מה שאני רוצה לבקש, ששי קציר איננו אבל יש כאן אנשים שמיצגים אותו שבכל לשכה יהיו אנשים במשרד הפנים שהנכים יודעים שפשר לדבר אתם.

פנינה פירסטון: למשל באיזה לשכה יש האחראית על האשרות היא צועקת, מעליבה, מאיימת על אנשים.

פנינה פירסטון: אני אשלח לך את העתקי התלונות שאני שלחתי ושום דבר לא זז.

פנינה פירסטון: אז אני מבקשת שפשוט יזכרו.

פנינה פירסטון: אמנם הידיים והרגליים שלי כפותות אבל הראש של כולנו עבוד נהדר.

פנינה פירסטון: אז אפשר להתחשב במה שאנחנו אומרים.

פנינה פירסטון: אני חושבת שבכל אופן כל הסעיפים האחרים הם כתובים אצלך.

פנינה פירסטון: בכל דבר שמתקבל, בכל דיון עלינו שישתפו אותנו.

דני יתום: פנינה תודה.

דני יתום: בתור יוסי ואחריו רפי ואחר כך דורון.

דני יתום: אני מנסה לזכור את השמות.

יוסי בן דוד: אני מקווה שאני אצליח להעביר את כל הדברים ב- 4 דקות משום שנאמרו כאן דברים ראשית חמורים ולצערי גם מטעים.

יוסי בן דוד: אני נציג חברות התיווך וכבודו של הקצין היושב לימיני לצערי טועה ומטעה אבל אני רוצה לדבר על הדברים שהוא אמר כי זה מאד חשוב לאמת אותם מול משרד הפנים.

יוסי בן דוד: רבותיי, אין דבר כזה ואין דבר כזה שאפשר להביא עובד מחו"ל כאשר העובד נמצא על ב' 2 כך שזו טעות חד משמעית.

יוסי בן דוד: משרד הפנים לא יכול לאשר, אם הבאתי עובד לצורך העניין, אחר כך אדבר על התהליך, אבל עובד שהגיע לארץ תחת היתר אחד והעובד עבר לב' 2, משרד הפנים לא יאשר למשפחה, למעסיק, להביא עובד נוסף מחו"ל על אותה ויזה כאשר מצוין ב' 2.

יוסי בן דוד: אין מצב כזה.

יוסי בן דוד: כך אני לא מבין מאיפה מגיעה לכאן.

דני יתום: אז יכול להיות שהחקירה תסתיים בזה שלא היתה עבירה.

יוסי בן דוד: אז קודם כל, על 1 אי אפשר לעשות את זה אז בטח לא על 4 .

יוסי בן דוד: זה דבר ראשון.

יוסי בן דוד: שנית, נכון להיום, יש מערכת, רבותיי זו עובדה.

דני יתום: יוסי, תדבר על נושאים שחשובים לך.

דני יתום: לא על ויכוח בינך לבין האחרים.

דני יתום: אמרת את הנקודה ואני מציע שתתמקד בנושאים שחשובים לך.

יוסי בן דוד: דבר שני, עמדת ההסתדרות בקשר לאותן שעות שמדובר שמבחינתם, בשבילה הוא עושה 24 שעות אבל מה לעשות שיש פסיקת בית המשפט בעניין זה שקבעה באופן מוחלט שההעסקה בענף הסיעוד הינה משרת אמון אישית ומכאן המשכורת שנקבעה היא משכורת מינימום פלוס 30 אחוז על פי על סמך פסיקת בית המשפט.

יוסי בן דוד: זוהי הפסיקה ולכן את לא יכולה להתייחס אל הדברים או להביא דברים בפני הועדה שאומרים שמבחינתך הוא עובד 24 שעות.

יוסי בן דוד: אבל יש פסיקה של בית המשפט שקבעה כמה עובד עובד בענף הסיעוד.

יוסי בן דוד: בנושא עובדים ישראלים נאמרו כמה דברים מבחינת הגברת אסתר רייף, מטעם הביטוח הלאומי ואני רוצה לתקן תיקון קטן, 8000 עובדים זרים בענף הסיעוד אכן כך מתוך 74 אלף אך עובדים ישראלים כלומר, אין עובדים ישראלים בענף הסיעוד ל- 24 שעות.

יוסי בן דוד: אנחנו היינו שמחים אילו אפשר היה.

יוסי בן דוד: אנחנו עשינו במסגרת משרד התעסוקה איזה שהוא יריד תעסוקה שניסה לגייס עובדים ישראלים לענף הסיעוד ולצערי הרב לא צלח העניין והצליחו לגייס 25 עובדים בסך הכל כך שגם עמדת משרד האוצר שאומרת שיש קורלציה בין מצב המשק, כלומר, בין המצב המובטלים לבין כמות העובדים הזריעם הנמצאים בארץ היא איננה נכונה.

יוסי בן דוד: אגב, חשוב להדגיש את זה שוב ושוב, הכנסת עצמה בדקה את העניין וישנה חוברת שפורסמה על ידי הכנסת, על ידי יחידת המחקר של הכנסת בשיתוף אוניברסיטת בר אילן, חקרה ובדקה האם ניתן להחליף עובד זר בענף הסיעוד על ידי עובד ישראלי.

יוסי בן דוד: זה דבר שעלה כבר מזמן.

יוסי בן דוד: אנחנו לא המצאנו את הגלגל, אנחנו לא דנים בזה בפעם הראשונה בטח לא בועדה הזו, זה נעשה כבר מזמן ואותה יחידת מחקר של הכנסת קבעה, לא ב- א' רבתי, עובד ישראלי איננו יכול להחליף עובד זר בענף הסיעוד ל- 24 שעות.

יוסי בן דוד: תקראו, תפנו, נדמה לי שאפילו ישנה חבורת שכדאי לקרוא אותה, להבין אותה ולדעת אותה.

יוסי בן דוד: דבר אחרון שאני רוצה להוסיף, אני רוצה להצטרף לדברי הגברת פנינה שאומרת שיחידת הסמך עושה עבודת קודש אמיתית בנושא הסיעוד וכל מה שקשור לרגישות ולזריזות הפעולה, צריכים לבוא בפני הועדה הזו ולשבח על הדרך שבה היחידה הזו מתנהלת.

יוסי בן דוד: תודה.

רפי אלחנני: אני משמש כיום כיושב ראש עמותת חברות הסיעוד הפרטיות שמאגדות בתוכן כ- 40 חברות סיעוד.

רפי אלחנני: אנחנו צריכים להבין שחברות הסיעוד חלקן הגדול לא עוסק בהבאת עובדים זרים אלא עוסק במתן שירותים לקשיש בביתו.

רפי אלחנני: עיקר הפעילות היא מול המערכת שביטוח לאומי מפעיל, סדר גודל של 74 אלף עובדים על כ- 110 אלף קשישים.

רפי אלחנני: אנחנו למדנו מההיסטוריה ופה אין אף קשיש שיכול לייצג את עצמו אבל למדנו מההיסטוריה של ה- 20 שנים האחרונות בערך שהישועה ואני אומר את זה בלשון העדינה ביותר, הישועה לאותם אנשים קשישים שצריכים את העזרה ברמה הסיעודית הקשה, לא יכולה להגיע משום ישראלי בארץ.

רפי אלחנני: אין ספק בזה.

רפי אלחנני: ואז המציאה היוצאת מן הכלל של אותם עובדים זרים בעיקר מהפיליפינים אבל יש גם מאוכלוסיות אחרות, הם מחליפי מיסוד שעולה הון תועפות למדינת ישראל לו הקשיש היה נמצא במוסד כלשהו.

רפי אלחנני: דהיינו, מדינת ישראל מצאה לה פתרון שהוא הגיוני, טוב וראוי בכך שעדיין הקשיש הסיעודי הקשה יכול להישאר בביתו יחד עם אותו מטפל זר.

רפי אלחנני: קודם כל צריך להבין את המאטריה הזו ואני בטוח שלו היה יושב פה קשיש כשם שאנחנו האחרונים בשרשרת שנמצאים הכי קרובים לקשיש, אין ספק שהוא היה אומר שזו הצלה בשבילו.

רפי אלחנני: אנחנו גם לדמנו במשך השנים שבאותו מקטע שאנחנו עוסקים עם המוסד לביטוח לאומי אין פריצות בנושא של מי עובד או איך עובדים או מי מפקח, גם על פי דרישות המוסד לביטוח לאומי שבעניין הזה הוא מאד מקפיד ובצדק, לא יכול להיות מצב שיהיה מישהו שיעבוד אצל קשיש, עובד זר שאין לו את הרשיון המתאים.

רפי אלחנני: זאת אומרת, המערכת בגלל שהיא ממוסדת על ידי המוסד לביטוח לאומי יחד אתנו יש הקפדה יתרה על העניין הזה.

רפי אלחנני: וכשאסתר שהיא נציגת המוסד לביטוח לאומי בעניין הזה אומרת שהם מציעים היום שינוי חקיקה שיביא לכך שהעובדים הזרים או המטופלים יקבלו כסף ולא שירותים למעשה לפי דעתנו, לפי מיטב הבנתנו בניסיון שלנו יחטיא את המטרה שלשלמה החוק הזה שנבנה במשך 20 שנה או לפני 20 שנה הוא יחטיא את מטרתו בכך שהקשישים האלה שאנחנו מדברים עליהם ועשויים לקבל את העובדים הזרים, יפלו למצב שבו לא יהיה מי שיעזור להם.

רפי אלחנני: ועל כן אני לא בטוח שזה הנושא המרכזי אבל הנושא של מי מקבל את הכסף, מי נותן את השירותים, האם העובדים הזרים טוב שיפוקחו על ידי חברות הסיעוד שנמצאות הכי קרוב לקשיש, לי אין ספק שאפשר לשכנע שזה המצב האופטימלי.

דורון רז: איגוד חברות הסיעוד.

דורון רז: אני רוצה לחזק את הדברים שאמר רפי מהטעם הזה, קודם כל צריך לדעת ש- 100 אחוז מהעובדים הזרים בתחום חוק הסיעוד, הם עובדים חוקיים וזה לא בהכרח היצע לזלזל בו.

דורון רז: השוק שנמצא פרוץ והמדינה מנסה להכניס אותו למסגרת של חוקיות, ביטוח לאומי הצליח לסייע בתחום הזה.

דני יתום: זה נכון באופן חלקי, דורון , לפי הבנתי, כי אלה שברחו או אלה שעבדו או אלה שעל ב'1 ועובדים במקומות אחרים הם כבר לא חוקיים.

דני יתום: אלה שעוסקים בסיעוד הם חוקיים.

דורון רז: הם כבר לא עובדים.

דורון רז: אלה שעובדים בפועל בחוק הסיעוד כולם חוקיים ואין ויכוח לגבי זה.

דני יתום: זה בסדר אבל זה רק חלק מהתמונה.

דורון רז: אתה לא יכול להסתכל הלאה מה יקרה, צריך למצוא פתרון אבל לא זו הנקודה.

דורון רז: הנקודה היא שהמסגרת שחוק הסיעוד הצליח מתוקף הדרישות של ביטח לאומי לכך שכל העובדים הם חוקיים וזו ברכה מבחינת המערכת.

דורון רז: מה שאני רוצה לציין עוד שצריך לדעת שחברות הסיעוד , העמותות וחברות הסיעוד הצליחו לשמר מצב של מספר קטן יחסית של עובדים זרים שמטפלים בחולים סיעודיים זכאי חוק סיעוד.

דורון רז: מתוך 113 זכאי חוק סיעוד יש כ- 8000 עובדים זרים מה שבפועל יש יותר מכפול זכאי חוק סיעוד שמחר בבוקר יכולים לקבל היתר להעסקת עובד זר בגלל שהקריטריונים שלהם שעונים כבר לקבל את הרשיון להעסקת עובד זר.

דורון רז: חלקם אכן נכון לא מעסיקים עובד זה כי הם לא צריכים ולא רוצים אבל חלקם הלא קטן לא מעסיקים עובד זר מכיוון שהגופים שנותנים את רוב הטיפול הסיעודי על ידי עובדים ישראלים יש להם אינטרס לשמר עובדים ישראלים בחוק הסיעוד ועושים פעולות להקטין את מעבר העובדים הישראלים והעובדים זרים לסיעוד על ידי בניית תוכניות טיפול מפוצלות, אם זה שמטפלת תיכנס בבוקר הביתה לקשיש ובערב ותמנע על ידי כך איזה שהיא מסגרת שהוא יצטרך, שילוב של מרכז יום שנותן היקף שעות גדול יותר של טיפול.

דורון רז: הרבה תוכניות טיפול שנותנות את האפשרות להישאר במסגרת של העובדים הישראלים ולא העובדים הזרים.

דורון רז: יש שתי נקודות שאני הייתי רוצה שהועדה תיתן את דעתה וגם הגופים שצריך לתת להם פתרון.

דורון רז: המצב שנוצר לקשיש לצורך עובד ל- 24 שעות, מטבע הדברים זה עובד זר, הוא מצב לא מתוכנן.

דורון רז: הוא מצב שנוצר, בן אדם נפל, קרה לו משהו, זה נוצר מהיום למחר, מהיום לעוד יומיים ואז מה שנוצר, בן אדם הגיע לבית חולים בגלל שהוא נפל, אשפזו אותו, אחרי 4 ימים שולחים אותו הביתה.

דורון רז: הוא במצב חדש והוא צריך תמיכה ועזרה של 24 שעות, הוא לא יכול לקבל אותה כי אם הוא יקבל אותה הוא בבעיה.

דורון רז: לוקח תהליך עד שיהיה לו מבחן לקבל את חוק הסיעוד, עד שיגיש את הבקשה ויקבל את ההיתר , עד שהוא ירשום את המטפל.

דורון רז: עד אז בעצם אם הוא מעסיק עובד ל- 24 שעות הוא בגדר עבריין.

דורון רז: אבל המצב נוצר, הוא הגיע הביתה, בבית המדינה יעלה לה הרבה יותר זול מאשר היה להחזיק אותו בבית חולים.

דורון רז: צריך לתת את הדעת איך נותנים פתרון לתקופת המעבר הזאת.

דורון רז: כי הפתרון שיש הוא פתרון חלקי.

דורון רז: אותו כנ"ל לתקופה שבה יש הפסקה של עובד.

דורון רז: העובד נסע לחו"ל, עזב את הארץ, עד שלא נקלט עובד ולא נרשם, לא מרק מבחינת משרד הפנים אלא גם מבחינת הזכאות שלו בחוק הסיעוד היא נמנעת ממנו מכיוון שאין לו עובד שרשום במשרד הפנים, כל זמן שהעובד לא רשום במשרד הפנים כחוק, ביטוח לאומי לא משלם לו את גמלת הסיעוד.

דורון רז: מה שצריך לעשות, היה לדעתי למצוא איזה פתרון לתקופת המעבר הזאת.

דורון רז: בתקופת הזכאות הראשונה שבן אדם שנוצר לו מצב בהיתר שהוא יקבל צריך לכתוב את הזכאות מתאריך הגשת הבקשה.

דורון רז: ואז לא פגעת בו.

דורון רז: כי אם לקח לכם שבועיים שלושה לתת התאמה ולתת לו את ההיתר שבועיים שלוה, הוא יוכל לקבל את הזכאות מהיום הראשון כי הוא כבר מעסיק את העובד.

דורון רז: אין לו ברירה, נוצר מצב, הוא לא יכול לחכות שבועיים עד שהוא יעסיק את העובד.

דורון רז: זה דבר אחד.

דורון רז: דבר שני אותו כנ"ל בתקופות הביניים אם נאמר מטפל נסע לחודש חופש לארץ המוצא שלו וזה לא נופל בקריטריונים של ביטוח לאומי יתגמש באמת מאד לתת אפשרות על תקופות של חצאי חודשים כן לקבל את הכסף לקשיש, צריך להיות איזה סידור שאם יש עובד שנמצא וזה אינטרס של המדינה, שנמצא בארץ והוא כרגע לא מועסק, עובד זר ואפילו העסיקו אותו לתקופה של חודש ימים כי המצב קיים כי הוא לא יכל לקבל ויזה כפולה אז יתנו לו את האפשרות לקבל את הזכאות של חוק סיעוד שלו על בסיס היתר זמני שהוא יקבל לתקופה הזאת ממשרד הפנים.

משה סויסה: אני חייב כאן לציין את אפרים כהן שעמל על הנקודה הזאת ויש לנו פתרון שעובד כבר תקופה ארוכה.

משה סויסה: אדם שנכנס לבית החולים וביטוח לאומי לא יכול לבצע את מבחן הערכת התלות בבית החולים ואנחנו כיחידת הסמך לא יכולים לתת היתר מאחר ואין לנו דו"ח אז מה שאנחנו עושים זה אנחנו מבקשים לצרף מכתב שחרור מבית החולים, מטעם רופא בית החולים עם תאריך שחרור שבו הוא אומר שהוא צריך לקבל רצף של טיפולים גם אחרי שהוא יוצא מבית החולים.

משה סויסה: זה עולה לועדה והועדה מאשרת לחצי שנה וכאן באמת הדגש על זה שיהיה באמת עובד מקומי שכבר נמצא בארץ ולא להביא מישהו חדש.

דני יתום: מהו משך הזמן של הועדה.

דני יתום: יכול להיות שבינתיים.

משה סוויסה: ברגע שמקבלים את המסמכים אחת לשבוע יש ועדה שדנה בזה.

דני יתום: אז מאשרים לו את זה רטרואקטיבית מהיום שבו הוא שוחרר מבית החולים?

משה סוויסה: אנחנו מאשרים מהרגע שהוא קיבל אבל אם אני מקבל מכתב שחרור מבית החולים ורשום שם שהוא משתחרר בעוד שבועיים והועדה דנה בו שבוע קודם שהוא משתחרר אז הוא מקבל היום את ההיתר.

דני יתום: מכתב השחרור מתקבל באותו יום של השחרור לא שבועיים לפני.

דני יתום: אפשר להמציא מכתב שחרור שבועיים לפני השחרור?

משה סוויסה: אפשר להמציא.

משה סוויסה: אנחנו מקבלים מכתבים של שחרור שכתוב שהוא אמור להשתחרר בעוד 5 ימים.

משה סוויסה: חוץ ממכתב שחרור יש מכתב מלווה מרופא.

נטע ברנר נאור: חולים שעברו אירועי לב למשל ונמצאים באשפוז בבית חולים רגיל, לא בית חולים שיקומי.

נטע ברנר נאור: 4 ימים או 5 ימים, הרופא אומר, החולה הזה אני לא משחרר אותו עד שתבטיחו שיהיה לו מטפל.

נטע ברנר נאור: אנחנו אומרים, אנחנו לא נשאיר אותך ונגיד לך לא, נחכה לך ל- ADL של הביטוח הלאומי, תקבל חצי שנה ואחרי חצי שנה תסדיר מול הביטוח הלאומי בנהלים הרגילים.

נטע ברנר נאור: אתה מקבל חצי שנה אם הרופא אומר לנו שאתה צריך רצף של טיפול.

נטע ברנר נאור: אולי צריך להבהיר משהו כדי לקבל את מה שפנינה אמרה לגבי כל העניין של תנאי העסקה.

נטע ברנר נאור: יצא עכשיו מסמך שלנו לגבי זכויות אדם, לגבי כל תנאי העסקה יש באמת פסיקה שמעסיק צריך לשלם בגלל שאי אפשר לאמוד את השעות הנוספות שעובד עובד אצל מעסיק, יש פסיקה שאומרת שצריך לשלם 30 אחוז ויש גם פסיקה סותרת שאמדה את השעות הנוספות ולכן יש אי בהירות שאנחנו רוצים להפוך את זה לחקיקה.

דני יתום: אז מה הכיוון שאתם הולכים אליו?

נטע ברנר נאור: כל הנושא הזה יהיה בחקיקה אז זה כנראה יהיה 30 אחוז, שכר מינימום פלוס 30 אחוז.

נטע ברנר נאור: מכיוון שאי אפשר לאכוף, יש למשל לגבי ימי חופשה, אנחנו לא יודעים אם חל עליו יום וחצי או 24 שעות, העברנו את זה לתגובות של ארגונים שונים וזה ייהפך להיות במסגרת של חקיקה כדי לקדם את הנושא הזה.

יוסי בן דוד: הקריטריונים היום לקבלת היתר הם כאלה שלא מותירים אדם שהוכר כמי שזכאי להיתר כאחד כזה שיכול להסתפק בעובד שעתיים או שלוש או 4 שעות.

יוסי בן דוד: כמובן שכתוצאה מהקריטריונים שהם לא פשוטים לחלוטין, מי שכבר מקבל היתר הוא כזה שנמצא במצב שהוא באמת זקוק לטיפול של 24 שעות לפי ההגדרה בחוק.

יוסי בן דוד: ולכן הנושא של חלקי העסקה, הסתדרות וכל מה שהוזכר כאן אינו רלבנטי למעשה משום שהאיש זקוק למעשה לטיפול של 24 שעות.

יוסי בן דוד: הדבר השני זאת תמורה שהנושא הזה של היתר לחצי שנה זאת תמורה שאנחנו בהחלט מברכים עליה, דורון, ואני רוצה שנגיד תודה רבה כי למעשה זו היתה יוזמה של הרב אייכלר בזמנו שהוא היה יושב ראש פניות הציבור בכנסת שפנה לאפרים וזה נענה ועשה דבר ענק.

יוסי בן דוד: למעשה זה בא לשרת שני דברים.

יוסי בן דוד: אחד את אלה שנמצאים במערכות שיקום ארוכות וכאלה כפי שמתואר שנמצאים תחת אישור רפואי שהם זקוקים לרצף טיפולים לאחר שחרורם מבית החולים גם אם זה 4 ימים או 5 ימים או כאלה.

יוסי בן דוד: סך הכל נהנים מן השירות הזה של חצי שנה אנשים רבים מאד ואנחנו בסך הכל צריכים להודות על התמורה הזאת.

משה בוכובזא: אני בעל חברת הסיעוד "מסד".

משה בוכובזא: אני רוצה לחזור רגע לנושא הזה של חוקיותם של העובדים ולומר דבר אחד שלפני כחודשיים הובאה לארץ עובדת שעבדה במשך כחודש ימים אצל המשפחה, היא מאד לא הסתדרה עם המשפחה, המשפחה לא היה לה טוב אתה, הזמנו אותם לדיון והעובדת אמרה, אני רוצה לחזור לארץ מוצאי.

משה בוכובזא: הזמנו את אותה חברה שהביאה את העובדת לארץ ואמרנו, היא לא רוצה להישאר פה, קנו לה כרטיס והחזירו אותה.

משה בוכובזא: אחרי שהיא חזרה לארץ מוצאה היא כותבת מכתב שלקחו אותה בכוח.

משה בוכובזא: משטרת ההגירה הזמינה אותנו לשיחה ואמרה, קודם כל אסור להחזיר אנשים לחו"ל אם הם בהגיעו למטרה שלשמה הם הגיעו והם לא עשו אותה.

משה בוכובזא: קו לעובד אמר, גירשתם אותה.

משה בוכובזא: אנחנו לא מוסמכים לגרש.

משה בוכובזא: אי אפשר לקחת אדם להכניס אותו לתוך אוטובוס או ניידת ולהכניס אותו בכוח.

דני יתום: יש לך ניירות שמוכיחים שאכן זה היה התהליך?

משה בוכובזא: הבעיה היא אחרת.

משה בוכובזא: שהיום קו לעובד בא לתת הגנה שאי אפשר להגן בכלל, בשום מקום בעולם הדעת לא סובלת מכל ההמצאות של כל יום, איך אפשר לפגוע בקשישים.

דני יתום: כן, אבל חייבים לבדוק כל תלונה אחרת יהיה פה סדום ועמורה.

משה בוכובזא: אני מכיר דווקא מקרה של עובד מדינה, הבן שלו היה עם ניוון שרירים, העובד ברח, הלך לעבוד בשגרירות וקו לעובד נותן לו הגנה.

משה בוכובזא: על מה אנחנו מדברים פה שאנחנו עושים מעצמנו הפקרות?

משה בוכובזא: עד לאן הגבול יהיה?

פנינה פירסטון: לסיכום, אם נצא מכאן עם החלטה של קריאה להקמת המאגר הזה של העובדים שנמצאים בארץ שנוכל להשיג כמה שיותר עובדים מהארץ ואפשר גם לפנות לשם בעת מצוקה וב- S.O.S , זה צעד גדול וחשוב לרווחת הנכה.

שלום בן משה: משפט קצר.

שלום בן משה: אלף, תודה על הדברים שאמרתם.

שלום בן משה: אני בתפיסת העולם מקבל את מה שאמרת שדווקא הנושא של עובדים זרים הוא סוג של שירות שניתן וצריך לתת לו טיפול מאד מיוחד מבחינת אנחנו כנותני שירות, מבחינת הזמינות ומבחינת המהירות של התגובה.

שלום בן משה: אבל בד בבד משום שזה כך, צריך מאד להבטיח שלא תהיה זמינות של עליה מכיוון שכשיש נכונות ללכת לקראת צריך לראות שתהיה בדיקה שבאמת תשרת גם את הנכים וגם את מי שזה כרוך בזה.

דני יתום: תודה רבה.

דני יתום: וכולנו מאחלים לך בהצלחה עם כניסתך לתפקיד החדש.

דני יתום: כמה נושאים שעלו תוך כדי הדיון ואני מוצא לנכון לציין אותם בדברי הסיכום שלי.

דני יתום: ראשית, עניין החלטת הממשלה מה- 9 לאוגוסט למנות צוות בינמשרדי לבחינת שיטת ההעסקה.

דני יתום: אני מברך על הבחנה הזאת, אני מברך על היוזמה הזאת, אני חושב שזה חשוב שנבדוק את עצמנו גם אם נגיע למסקנה שהשיטה של היום אין טוב ממנה.

דני יתום: ראוי שנבחן את עצמנו ונבדוק את עצמנו על מנת להגיע לשיטה האופטימלית שבמסגרת הנזקקים יוכלו לקבל את מיטב השירות, המטופלים את מיטב השירות והעובדים הזרים שמיובאים מחו"ל יוכלו לישון בשקט מכיוון שזכויותיהם תישמרנה.

דני יתום: צריך לזכור תמיד שיש כאן שני צדדים , הצד של המטופל והצד של העובד הזר המטפל ואנחנו אמונים בעצם לטפל בשני הצדדים.

דני יתום: אנחנו צריכים להבטיח שלמטופלים יינתן הטיפול הטוב ביותר האפשרי שמדינה דמוקרטית כמונו יכולה להקנות, אנחנו צריכים להבטיח שתישמרנה הזכויות, זכויות האדם וכל הדברים האחרים הנלווים לכך, זכויות העסקה של העובדים הזרים כי אף עובד זר לא מגיע מארץ מוצאו כדי לעבוד כאן בהתנדבות.

דני יתום: ולכן צריך להבטיח שאכן הדרך שבה אנחנו מתייחסים אל העובדים הזרים היא דרך יאה ודרך נאותה.

דני יתום: אנחנו נעמוד בקשר עם הועדה ועם רביב סובול שהוא יושב ראש הצוות על מנת לקבל דיווחים שוטפים.

דני יתום: ערן, העוזר שלי יהיה ממונה על כך, על מנת לקבל דיווחים שוטפים לגבי ההתקדמות של מהלך הדיונים של אותו צוות.

דני יתום: אני גם רוצה לראות את כתב המינוי וההסמכה של הצוות כדי לראות אם בין היתר למשל הוגדר שם פרק הזמן שעד אליו או שבמסגרתו הצוות הזה אמור לנפק או לספק את ההמלצות.

דני יתום: הנקודה השניה, אני מבקש לבדוק את העניין במשטרה, דודו, לבדוק את העניין שעלה כאן כאילו ניתן על אותה אשרה להביא יותר מאשר עובד זר אחד בו זמנית.

דני יתום: כי יוסי תיקן את העניין ופנינה הנהנה בראש לאמור, זה לא יכול להיות.

דני יתום: אז אני רק מבקש את עמדתכם הפורמלית אם זה יכול או לא יכול להיות .

דני יתום: דודו, תעביר לידיעתי את המקרה הזה ואם אי אפשר להביא את המקרה הזה אז משהו שמראה לי שאכן הדברים האלה קורים.

דני יתום: אז אם כך הם פני הדברים אז אני אבקש ממשרד הפנים, דניאל למצוא דרך לסחוב את הסכר הזה, לסגור את הפרצה הזאת.

דני יתום: אם יש פרצה אז לסגור אותה ואם אין פרצה אל תעשו כלום.

דני יתום: אני אל רוצה עכשיו להגיד אם יש או אין פרצה כי אני שמעתי כאן שתי דעות אחרות הפוכות, אני לא מרגיש אני שופט במקרה המסוים הזה אבל אם יש פרצה ואנחנו נדע כי דודו יעביר את האינפורמציה אז צריך יהיה למצוא דרך לבחור את הפרצה הזאת שאי אפשר יהיה לסחור באשרות.

דני יתום: לגבי ההצעה של פנינה, אני מבקש מהגורמים הרלבנטיים לבחון את ההצעה של פנינה להקמת מאגר.

דני יתום: אני לא יודע אם זה אפשרי, אני לא יכול פה עכשיו לומר יוצא בקריאה לעשות את זה מכיוון שזה יהיה בחזקת שרלטנות אבל אני אומר לבחון את הרעיון.

דני יתום: אני מבקש מהגורמים הרלבנטיים שזה הצוות הבינמשרדי של משרד התמ"ת ומשרד הפנים ומשרד האוצר ומשרד המשפטים ומשטרת ההגירה, אמרו לי שיש צוות כזה מתאם שאתם עובדים ביניכם לבין עצמכם ונדמה לי שאתה יושב ראש הצוות, משה, אם אינני טועה, שלום בן משה, סליחה.

דני יתום: אני מבקש לבדוק את רעיון המאגר, מה שעומד מאחורי הרעיון הוא לכאורה מה שעומד מאחורי ההצעה זה לכאורה רעיון נכון שיהיה מצב שבו העובדים הזרים שנפלטו ממעסיקיהם בתחום הסיעוד לא ילכו לעבוד בבניין.

דני יתום: יהיה אחריהם מאגר, יהיו עובדים זרים בארץ ולא יצטרכו להביא עובדים זרים חדשים מהפיליפינים באותו זמן שעובדים זרים, אמר לנו האוצר, בערך 12 אלף כאלה מסתובבים היום בארץ ועוסקים לא בסיעוד.

דני יתום: אם היינו מצליחים להחזיק אותם במאגר במחשב כדי שנדע איך לפנות אליהם אז ניתן היה לשים אותם.

דני יתום: אלה שיש להם ב' 1 למשל, קיבל ב'1 ועוד פעם ב' 2 ושוב ב' 2.

דני יתום: אז ביקשתי לבחון את הרעיון, סליחה, אני מעדיף מצב שבו תהיה לנו שליטה על העובדים הזרים ונדע אם הם חוקיים או לא חוקיים על פני זה ש- 12 אלף מהם בתחום הסיעוד יסתובבו בכל מיני מקומות אחרים ונביא במקומם עוד 12 אלף.

דני יתום: זה מצב יותר טוב?

דני יתום: יפה.

דני יתום: אני חושב שראוי לבחון את הבקשה של פנינה וצריך להעביר את זה לרביב סובול.

דני יתום: לצרף לצוות את הבינמשרדי אם לא בתור חבר או חברה, אז בתור משתתף קבוע לא מן המניין, נכה או נכה.

דני יתום: משקיף, חבר שלא מן המניין.

דני יתום: אני חשוב שזה רעיון נכון וצריך לעשות את זה.

דני יתום: והדבר האחרון שאני מבקש זה לראות איך משכללים את מה שעשה אפרים כהן בטובו וכאן גם אני מצטרף לכל התשבוחות לגבי יחידת הסמך.

דני יתום: זו פעם ראשונה, אני חושב, שאני שומע אזרחי מדינת ישראל מקבלי שירותים משבחים את נותן השירות הממשלתי, יש בזה הישג גדול מאד ליחידת הסמך, אין ספק בכלל.

דני יתום: אני מבקש לבדוק את הפער שנוצר בין מה שהעלה דורות לבין מה שמשה ענה לו.

דני יתום: יש אפשרות לקבל היתר לעובד זר ל- 24 שעות אבל זה לא רטרואקטיבי.

דני יתום: האיש יצא מבית חולים, הועדה מתכנסת שבוע אחרי שהוא יצא מבית חולים, היתר לעובד לעוד 24 שעות.

דני יתום: האיש יצא מבית חולים שם הוא קיבל טיפול 24 שעות, לא על ידי עובדים זרים.

דני יתום: הוא יוצא מסכן עם רגל שבורה והוא צריך עכשיו להמשיך לקבל טיפול 24 שעות ביממה, הוא מגיע הביתה ויש לו רק ל- 12 שעות, הוא מחכה עד שהועדה תאשר לו ל- 24 שעות, חולפים 5 ימים, מה הוא עושה ב- 5 ימים האלה?

דני יתום: נניח העסיק את העובד באופן לא חוקי, לא ידוע מה, אם יתנו לו רטרואקטיבית תשלום של ה- 5 ימים האלה יאשרו לו אז למה לא?

דני יתום: הרי הוא זקוק לזה בדיוק באותה מידה.

דני יתום: האיש יצא מבית חולים ב- 1 לחודש, הועדה מאשרת לו ב- 5 לחודש, עד ה- 5 לחודש 5חודשים אחרי זה, תאשרו לו עד ה- 1 לחודש 5חודשים אחרי זה ותתנו את זה רטרואקטיבית 5 ימים קודם, פתרתם את הבעיה, זה אל עולה יותר כסף למדינה, זה רק התחיל יותר מוקדם ונגמר יותר מוקדם זה הכל.

דני יתום: תודה לכולכם על ההשתתפות.