הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 4, 2005-09-20 13:30

דני יתום: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים.

דני יתום: במסגרת הדיונים שאנחנו מקיימים במהלך החודשים האחרונים, אנחנו נמצאים בעיצומם של דיונים ענפיים והנה הגענו לדיון בעניין עובדים זרים בענף הבניין.

דני יתום: המתכונת של הדיון תהיה המתכונת הבאה ואני מבקש עד כמה שאפשר להקפיד במתכונת הזאת.

דני יתום: ראשית אני מבקש לא להתפרץ האחד לדברי רעהו או רעותו.

דני יתום: אנחנו שומרים פה על סדר למרות שזאת כנסת ואני מבקש שהדיון יהיה מכובד וגם אם מישהו אומר דבר שמשום מה מעצבן מישהו אחר, אז להתעצבן בשקט, לא לתת לזה ביטוי.

דני יתום: המטרה היא לשמוע את משרדי הממשלה השונים ביחס למדיניות של המדינה או של הממשלה בנוגע לעובדים הזרים ותהיינה כאן סקירות קצרות של נציגי המשרדים הממשלתיים השונים, לאחר מכן נשמע את התאחדות הקבלנים והבונים בישראל כמי שמעסיק את העובדים הללו.

דני יתום: נשמע את התאחדות תאגידי כוח אדם זר לענף הבניין ונשמע אם יש כאן את הנציגות של עמותת "מען"- מה זה ראשי תיבות של מען"?

דני יתום: אז למה רשום כאן ראשי תיבות?

דני יתום: טוב, אז זה לא ראשי תיבות.

דני יתום: ואנחנו נתחיל, אני מבקש להתחיל עם משרד המסחר , התעשייה והתעסוקה עם אפרים כהן, מנהל יחידת הסמך, מדיניות עובדים זרים בתחום הבניין.

דני יתום: מי מקבל היתרים כמה ולמה.

אפרים כהן: אני אעשה זאת בקצרה בקשר למדיניות, ממשלת ישראל ציוותה על הקצאת היתרים לשנת 2005, 17,500 היתרים בענף הבניין, מתוכם 800 למט"ב שהיא חברה, אני לא רוצה להרחיב בעניין הזה.

אפרים כהן: הוחלט על נושא של תאגידים והייתי מבקש שהיועץ המשפטי של המשרד ידבר על המדיניות ואני אשלים אחר כך.

תומר מוסקוביץ: אני גם אשתדל לקצר.

תומר מוסקוביץ: ענף הבנייה זה הענף הראשון שבו הפעלנו את השיטה של העסקה באמצעות תאגידי כוח אדם , בגדול מאד הרעיון של השיטה זה לנתק בין העסקה בפועל של העובד שהיא גמישה ומשתנה, פעם צריך יותר ופעם צריך פחות.

תומר מוסקוביץ: יחסי עובד – מעביד צריכים להיות לתקופה ארוכה לפחות לשנה ואולי גם יותר משנה כדי להבטיח את שמירת הזכויות של העובד וכדי להבטיח את התקופה שהוא יוצר מן הארץ.

תומר מוסקוביץ: כדי לעשות את ההפרדה יצרנו ולמעשה השתמשנו בדגם שקיים ליחסי עבודה כבר עשרות שנים של חברת כוח אדם כלומר, המכסה של העובדים בענף הבניין ניתנת לשימוש רק על ידי תאגידים מורשים.

תומר מוסקוביץ: לא במכרז אלא כל תאגיד שעומד בתנאים שאנחנו קבענו בקיצור, כל תאגיד עומד בפני תנאים מחמירים של העסקה מקבל רשיון להעסקת עובדים זרים וזה נותן לו מן סל כזה, הוא קונה סל של עד 700 עובדים.

תומר מוסקוביץ: כמה הוא ממלא בתוך הסל?

תומר מוסקוביץ: כמה שהוא מצליח.

תומר מוסקוביץ: יש פה כוחות שוק ועובדים רשאים לעבור אחת לרבעון בלי שום נימוק ובין רבעון לרבעון באישור של ממלא זכויות בניגוד למה שקבלת בנייר של קו לעובד, עד היום כבר אושרו 20 עובדים למעבר באמצע רבעון, למרות שהעסק עובד רק איזה חודש וחצי.

דני יתום: תן לי סיבה אופיינית לכך שעובד מבקש לעבור מתאגיד אחד למשנהו.

תומר מוסקוביץ: הוא לא צריך סיבה בכלל.

תומר מוסקוביץ: באמצע רבעון הוא יכול לעבור לתאגיד אחר ואז אנחנו מאשרים את זה מיד.

תומר מוסקוביץ: אם הוא רוצה סתם לעבור הוא צריך להמתין לרבעון כדי שלא יהיה מצב שבו התאגידים שחתומים על חוזים מול הקבלנים יישארו בידיים ריקות.

תומר מוסקוביץ: העסק הזה התחיל לעבוד, היום יש לנו עשרת אלפים עובדים שכבר רשומים בתאגידים.

תומר מוסקוביץ: ברגע שמשטרת ההגירה חזרה לעבודה מסיבית אחרי ההתנתקות ואנחנו מנסים לתפוס את כל העובדים שיכולים להיות ברי השמה ולא נמצאים עדיין בתאגידים ולשים אותם בתאגידים זה שתיים.

תומר מוסקוביץ: בנוסף לזה גם סיכמנו בזמנו בדצמבר עם התאחדות הקבלנים על החלפה של חמשת אלפים עובדים מתוך זה כבר הורצו לתאגידים 900 כבר הוקצו למימוש מיידי ועוד כמה מאות.

דני יתום: אבל אותם 900 שהוקצו יכול להיות שהם יוסיפו 900 עובדים זרים בכלל מספר העובדים הזרים בישראל מכיוון שאותם ברי חילוף נשארו בארץ?

תומר מוסקוביץ: לא.

תומר מוסקוביץ: את ה-900 האלה זה תמורת עובדים שכבר עזבו.

תומר מוסקוביץ: יש עובדים שעזבו, המועד הקובע להחלפת עובדים הוא מה-15 לדצמבר.

תומר מוסקוביץ: מה שקרה זה שעד ה- 30 לאפריל זה עדיין היה בתקופת העסקה בשיטה הקודמת ואז העובדים שעבדו אצל קבלנים עזבו אבל הקבלנים לא הספיקו להביא עובדים במקומם אז בעצם נותרה יתרת זכות לענף, נקרא לזה בגדול.

תומר מוסקוביץ: הקבלנים כבר לא יכולים לממש את יתרת הזכות כי כבר אסור להם להיות מעבידים של עובדים אלא רק לתאגידים.

תומר מוסקוביץ: אז עשינו אמנה והקצנו את זה באופן שוויוני לכל התאגידים הפעילים שהם יכולים להביא עכשיו עוד 900 עובדים במסגרת אותם חמשת אלפים של החלפה.

תומר מוסקוביץ: זה בגדול מאד השיטה.

תומר מוסקוביץ: בשיטה הזו שמנו כמה בלמים שיהיו מצד אחד יאפשרו את הגמישות זה בתוך השיטה עצמה, עובדים יכולים לעבור מאתר לאתר באותו יום.

תומר מוסקוביץ: המעביד שלהם שזה לצורך העניין התאגידים יכולים להגיד לו, אם אתה עובד אצל הקבלן הזה ומחר אצל הקבלן הזה.

תומר מוסקוביץ: בין המעסיקים עצמם, המעבידים עצמם אמרנו אחד לרבעון, כך שהגמישות היא גבוהה.

תומר מוסקוביץ: מבחינת שמירת הזכויות שלהם, גם פתחנו מערכת מחשב שכל השכר שמשלמים להם מדווח ישירות למחשב שלנו.

תומר מוסקוביץ: לא מדגמית, לא כמו מרכז שדוגמים אותם אלא תלוש תלוש.

תומר מוסקוביץ: כל תלוש עובר ובודקים כל תלוש שהשכר משתלם להם.

תומר מוסקוביץ: זה עובד כבר עכשיו בפיילוט ואנחנו מקווים שמהחודש הבא זה ירוץ מלא ובנוסף לזה מינינו את נציבת הזכויות לעובדים זרים שזה משפטנית שיושבת במשרד שלנו בתל אביב והיא דנה כל הזמן בבקשות ועד היום היא כבר דנה ב- 65 תלונות, אישרה כבר לעובדים לעבור וכו' וכו'.

תומר מוסקוביץ: זה בגדול השיטה, לא ניתן כרגע להוסיף יותר אלא אם כן תרצו.

דני יתום: בסדר גמור.

דני יתום: בבקשה.

אפרים כהן: אדוני, אני מדבר על האגרות תאגידים להיום, סך הכל הכנסה למדינת ישראל כ- 77 מיליון שקל ו-700 אלף, זה הנושא של אגרות תאגידים.

דני יתום: מה גובה אגרה שתאגיד צריך לשלם?

דני יתום: זה פר עובד?

תומר מוסקוביץ: עשרת אלפים שקל לשנה, אגרת רשיון.

תומר מוסקוביץ: מעבר לזה הוא משלם גם 500 שקל על כל עובד שהוא מבקש להעסיק, בין אם הוא מעסיק אותו ובין אם הוא לא יעסיק אותו.

תומר מוסקוביץ: מכיוון שכולם הגישו בקשה ל- 700 מתוך 52 אלף ובנוסף לזה הוא משלם אגרה מהראשון לינואר שזו תהיה אגרה מלאה, עוד בסביבות 11 אלף ₪.

דני יתום: כמה תאגידים קמו?

תומר מוסקוביץ: 40 פעילים.

תומר מוסקוביץ: יש עוד 2 שלא פעילים.

דני יתום: בסדר.

דני יתום: עוד מישהו ממשרד המסחר שרוצה להשלים?

אפרים כהן: עוד משפט אחד, אדוני היושב ראש.

אפרים כהן: מאחר ואנחנו צריכים לכבד הסכמים אז יש הסכם שחתום עם התאחדות הקבלנים על מנת להשלים את המכסה הדרושה לענף הבנייה כיום להערכתנו סביב קרוב ל- 2000 או 3000 עובדים אצל קבלנים שלא בהסדרי תאגיד.

אפרים כהן: היום קיימנו ישיבה ראשונה עם משטרת ההגירה ועם משרד הפנים והיום יש ישיבת סיכום על מנת להתחיל לבצע אכיפה כלפי הקבלנים שמעסיקים עובדים לא חוקיים ועובדים לא יגורשו מהארץ אבל יועברו לתאגידים על מנת שישתלבו במסגרתם.

רן כהן: האלפיים זה לא במסגרת המכסה שסוכמה?

אפרים כהן: הם אנשים שכנראה מהתוצאה מהמעבר מהתאגידים עדיין מסתובבים קבלנים שמעסיקים אותם ללא היתר ולכן המשימה שלנו, של משטרת ההגירה, של משרד הפנים והתמ"ת זה לאתר אותם מייד ולהעביר אותם לתאגידים כדי שלא ייווצר מצב שעישנו הסדר ומסתובבים עובדים לא חוקיים במדינת ישראל.

דני יתום: יש לי שאלת המשך לזה.

דני יתום: יש 17,500 היתרים, מכסה כוללת של 17,500.

דני יתום: כמה מתוך זה עובדים זרים במסגרת התאגידים יש בפועל?

אפרים כהן: עשרת אלפים.

דני יתום: ברור.

דני יתום: הבנתי.

דני יתום: בסדר.

אפרים כהן: אז אני מבקש לא לאפשר עובדים זרים ששוהים כאן באשרה של בניין שיועסקו על ידי קבלנים אלא להעסיק אותם בצורה מסודרת.

דני יתום: לא קבלנים וגם לא במקצוע אחר.

דני יתום: בסדר.

אפרים כהן: זה מה שתעשה משטרת ההגירה בזמן הקרוב, זה הנושא.

אסתר דומיניסיני: אני רוצה באמת לומר שסך הכל ההסדר עם התאחדות הקבלנים הוא עובד של מערכת איזה שהיא של איזונים שאני חושבת שאנחנו צריכים לשמור אותה.

אסתר דומיניסיני: של אחד באמת הקבלנים הסכימו לתוואי יורד של עובדים זרים אבל כנגד התקבלה תוכנית שהממשלה התחייבה להשקיע בה כ- 33 מיליון שקלים של בעצם סבסוד, הכשרה בבניין ומינוי של מן חונך כזה באתר ואני חושבת שכאשר מדברים על הנושא של כל הענף צריך לראות את זה כחבילה אחת על מנת באמת ליצור את מערכת האיזונים שמחד אם יהיה להם כוח האדם שנחוץ להם, מאידך שנעמוד בהחלט בהחלטות הממשלה לגבי העניין של תוואי העובדים הזרים.

אסתר דומיניסיני: אני מוכרחה לתת להם פה מחמאה שבאמת היה פה שיתו פעולה טוב עם ההתאחדות והבנה ומוכנות ללכת לקראת העניין של תוואי יורד ולכן מאד חשוב שההסדרים שנחתמו באמת יישמרו כלשונם כי אחרת הם ירגישו קצת מרומים.

רן כהן: מה היה הביצוע לגבי קבלת עובדים ישראלים?

אסתר דומיניסיני: התקציבים על ידי התמ"ת הוקצו, התוכניות נבנו, היו מפגשים עם התאחדות הקבלנים.

אסתר דומיניסיני: בעצם הכדור במגרש שלהם.

אסתר דומיניסיני: מדויק, היה פרק זמן שלא היית.

רן כהן: אני יכול להגיד לך רק דבר אחד, שנה וחצי אני יודע שאיגוד הקבלנים רצה לבצע את זה.

דני יתום: זאת שאלה מאד מאד חשובה ודומיננטית.

דני יתום: אני מבקש שתתני לנו תשובה לעניין הזה .

רן כהן: זה אחד הנושאים הכי קריטיים בענף הבניין.

דני יתום: נכון, איך להגדיל את מספר הישראלים שעובדים בתחומים האלה.

רן כהן: כל המאבקים, גירוש לא גירוש של עובדים זה הכל לא הראה בעבר מעשיות מבחינת קבלת עובדים ישראלים.

רן כהן: התאחדות הקבלנים היה להם הסכם על 2004, אם אני לא טועה.

דני יתום: חבר הכנסת כהן, בוא ניתן להם ונשמע מה קורה.

דני יתום: העלית נקודה מאד מאד נכונה ובוא נשמע.

דני יתום: מנכלי"ת שירות התעסוקה בבקשה.

אסתי דומיניסיני: מכל מקום, במסגרת ההמלצות שהוגשו לשר התמ"ת בינואר 2003 ושעכשיו עולה השאלה האם הם יושמו או לא יושמו ומי אחראי לגבי יישום שלהם או לא יישום, אז אני רוצה להגיד פה בצער מסוים שעד היום התאחדות הקבלנים לא ברשותך, יודקה, למרות שהיו מספר מפגשים, הרי כדי שייקלטו עובדים בענף הבניין ההתאחדות היתה צריכה להעביר את הדרישות באתרים שהם בעצם רוצים לתלות את ישראלי כי התנעת הגלגל צריכה להתרחש ברגע שאומר הקבלן ההוא וההוא.

אסתי דומיניסיני: אז סוכם שיהיה לפחות פיילוט עם 10 קבלנים שהם יהיו המובילים.

אסתי דומיניסיני: הגדולים ביותר שאפשר יהיה להוכיח שהתוכנית עובדת.

אסתי דומיניסיני: התפיסה היתה שהם יוכשרו באתר הבניין כדי שיווצר הקשר עם הקבלנים אבל הרי צריך להתחיל שיהיו אותם קבלנים שאומרים, רוצה אני.

אסתי דומיניסיני: אני עצמי התקיימו אצלי שתי ישיבות כולל הכל מתועד באימיילים וכל זה להתאחדות, חבר'ה, תגידו לקבלנים שנתחיל לעשות את הרעיונות, נתחיל להביא את העובדים ונתחיל להתניע את התהליך הזה.

אסתי דומיניסיני: אני יכולה להוכיח שעד היום לא קבלתי רשימה כזאת.

אסתי דומיניסיני: עד לפני שבוע, אני רוצה לדייק.

דני יתום: בסדר.

דני יתום: נטפל בזה.

אסתר דומיניסיני: לכן אני אומרת שוב, התוכנית מוכרת לכולם , אני חושבת שהיא תוכנית שיש בה פוטנציאל, אני חושבת ששווה לנסות אותה , אני חושבת שגם ההתאחדות, גם המדינה, התמ"ת, האוצר עשו פה באמת תוכנית ייחודית שאנחנו מנסים לחקות אותה לענפים אחרים בגלל שבאמת נעשה פה ניסיון ראשוני לבוא ולהגיד, לא רק, כמו שאמרת לנקוט בדברים השליליים כמו לגרש ולתפוס, אני אומרת שוב, זה ענף חשוב למשק, אסור לגרום לאיזה שהיא קריסה של הענף הזה, צריך לייצר פה יציבות ואנחנו רואים שגם הפלסטינים וגם הנושא של העובדים הזרים לא מייצרים יציבות בענף ולכן צריך לעשות מעשה של ראייה ארוכת טווח איך לבסס את המקצוע הזה ואת הענף שיוכל להתקיים ולגרום להנעת גלגלים נוספים כי הם מייצרים מעבר לבעיות במקצועות האחרים שזאת הבעיה, הם מייצרים מעגלים נוספים של תעסוקה ולכן חשוב לדחוף את העניין ולתת לו את כל הגיבוי.

אסתר דומיניסיני: אני חושבת שהתמ"ת מוכן לזה וגם הוא מקיים על זה דיונים.

אסתר דומיניסיני: אנחנו לא קבלנו עד היום אף רשימה של קבלן שאומר, אני רוצה להתחיל.

אסתר דומיניסיני: אני מתחייבת, ברגע שתגיע רשימה נעשה את כל המאמצים לממש את התוכנית.

רן כהן: ברשותך, אדוני היושב ראש, הערה לגוף העניין.

רן כהן: למיטב זכרוני, עד תחילת התוכנית הזאת ענף הבניין קלט בין 12 ל- 14, עובדים בישראל.

רן כהן: לא רק ערבים אלא גם יהודים.

רן כהן: אז מה קרה בעצם.

רן כהן: עם התוכנית הזאת העניין הזה נפסק?

רן כהן: זה לא מוזר?

דני יתום: אנחנו נשמע נכון.

דני יתום: יודקה יציג את זה בתורו וזה יהיה אחד הנושאים שנצטרך לסכם אותם ולראות איך מטפלים בעניין ואם ממשיכים הלאה.

משה ברסימנטוב: כן.

משה ברסימנטוב: אלף על שיטת ההעסקה החדשה שהיא תולדה של צוות בינמשרדי שישב תקופה ארוכה וגיבש אותה, דיבר פה כבר היועץ המשפטי של משרד התמ"ת.

משה ברסימנטוב: אני מדבר מבחינתנו, מבחינת משרד האוצר, אני מניח שמבחינת הממשלה כולה פונקצית המטרה היא אחת, לשלב ישראלים בכל מקום בו ניתן גם אם זה אומר שאנחנו צריכים והאמצעי הטוב ביותר לעשות את זה הוא על ידי השוואת העלויות בין עובדים זרים לעובדים ישראלים ועידוד העסקת ישראלים.

משה ברסימנטוב: במקביל, הממשלה בצוות בראשות מנכלי"ת שירות התעסוקה גיבשה תוכנית לעידוד העסקת ישראלים בענף.

משה ברסימנטוב: מבחינתנו התוכנית הזאת צריכה לצאת לא היום אלא שלשום וצריך לראות באמת מה החסמים שמונעים את היישום שלה.

משה ברסימנטוב: אני יודע שמבחינתנו הם לא תקציביים ואנחנו העמדנו את התקציב הזה גם השנה ונעמיד אותם גם בשנה הבאה.

משה ברסימנטוב: וצריך לפעול.

משה ברסימנטוב: לא הייתי ממהר להגיע למסקנה כי עובדה שמשתלבים ישראלים בענף הבניין בכל מקרה, צריך גם לנצל את הכלי שהעמידה מנכלי"ת שירות התעסוקה בתוכנית שלה .

דני יתום: בסדר, תודה, יוסי אדלשטיין, אתה יכול להוסיף משהו?

יוסי אדלשטיין: לגבי מה שנאמר פה אז יש היום כ- 10,500 עובדים שרשומים בתאגידים ויש את כל נושא ההחלפות של כל לה שיוצאים מהארץ, אחד תמורת אחד.

יוסי אדלשטיין: מהשבוע שעבר התחלנו בפעילות אכיפה מוגברת באתרי הבנייה ובינתיים כבר שמנו 60 עובדים מאלה שנתפסו באתרי הבנייה לא חוקיים העברנו אותם לתאגידים.

דני יתום: בסדר.

דני יתום: תודה.

דני יתום: משרד הבינוי והשיכון .

דני יתום: יוסי שבת, בבקשה.

יוסי שבת: קודם כל מבחינתנו אנחנו רואים את מכלול הנושא של העסקה בענף הבניין.

יוסי שבת: המטרה היא מבחינת משרד השיכון שיהיה היצע זמין של עובדים ולא משנה לנו איך הוא יבוא.

יוסי שבת: מה שקורה כרגע שמבחינת עובדים זרים הסבירו כאן מה המצב, המכסה כל הזמן הולכת ויורדת, יש פחות עובדים.

יוסי שבת: מבחינת עובדים מהשטחים, היה לנו בערך חודשיים סגר, הקבלנים קבלו היו להם מכסות של בערך עשרת אלפים ויותר עובדים מהשטחים בהיתר ולא קבלו אותם בתקופת הסגר ואז אנחנו מקבלים המון פניות על תוספת למצוקה הקיימת.

יוסי שבת: מבחינת עובדים ישראלים הזכיר חבר הכנסת כהן על היה בערך בשנים 99' עד 2002 היינו ברמה של בערך 120 אלף ואחרי כן פתאום היה איזה קפיצה כזו ל- 130 אלף ברמה כזו.

יוסי שבת: ברבעון השני של 2005, של השנה שוב יש ירידה.

יוסי שבת: מה שקורה כרגע, יש בסך הכל הכללי מצוקה של עובדים וזה מתבטא גם בסקרים של בנק ישראל.

יוסי שבת: פעם ברבעון בודקים את חברות הבנייה, מה המגבלה העיקרית שלכם בענף וזה חוזר על עצמו כל הזמן, יש בעיה של עובדים ואין מספיק פתרונות.

יוסי שבת: עכשיו, עוד משהו שחשוב לנושא הזה שכרגע הפעילות בענף היא ברמה נמוכה, משהו כמו 30 אלף התחלות בנייה שזה דומה להיקפים בשנה שעברה, אבל מאד יכול להיות שבאיזה שהוא שלב הפעילות תגדל כי התוצר צומח והפעילות במשק קצת יותר גדלה, ההשקעות בבנייה עדיין לא הגיבו לכל הצמיחה שהיתה במשק בשנה שנתיים האחרונות וסביר להניח שפה יהיה לנו עוד עומס ולחץ מבחינת מחסור בעובדים.

יוסי שבת: כלומר, המצוקה היא קיימת, היא כל הזמן סיסטמתית והיא צפויה אפילו להחריף.

יוסי שבת: אנחנו, משרד השיכון איפה שהחלק שלנו מתבטא זה בקטע של הועדה של אסתר דומיניסיני, אנחנו היינו גם שותפים ושם ניסינו יותר לתת דגש לשינוי תדמית בנושא של תיעוש כי מבחינתנו הנושא של תיעוש קודם כל בהיבט של תיעוש יש עוד עניין שלא הוזכר, היתה החלטת ממשלה באוגוסט 2002 על עידוד התיעוש, ואנחנו פעלנו דרך ועדות בראשות אנשים במשרד על הפצת ידע, על שינויי תקינה, מחקר ופיתוח, שינויי תדמית אבל זה בעצם חלק מסוים כשהמטרה שלו בסופו של דבר לבוא ולתת לעקוף את הענף, להקטין את התלות בעובדים ולעודד כניסה של ישראלים.

יוסי שבת: בזה מתבטא החלק שלנו.

דני יתום: איתן כהן ממינהלת ההגירה, בבקשה.

איתן כהן: מה שאני יכול להוסיף כדי לא לחזור על דברי החברים השותפים כאן שעד היום אנחנו הצלחנו לעשות כ- 7500 בדיקות גיאומטריות על מנת לא לעלות למנוע זהויות כפולות, בדויות וזה בשיתוף התאחדות הקבלנים.

איתן כהן: אנחנו גם מקפידים לא לבצע אכיפה במקומות שבהם לנים העובדים כשאנחנו יודעים שחברות מסוימות מלינות אותם במקומות מסוימים.

דני יתום: ברור, תודה.

דני יתום: יודקה, המנכ"ל היוצא-נכנס של התאחדות הקבלנים.

יהודה שגב: קודם כל אני מודה לך שאתה מקיים בפגרת הכנסת דיון מיוחד על נושא כוח עבודה בענף הבנייה.

יהודה שגב: הנושא מבחינתנו הוא קריטי, אקוטי ואני אתאר אחר כך את הבעיות שלו.

יהודה שגב: אני מוכרח לומר לך שאני כבר מתלבט 10 דקות כיצד לפתוח ואני בורר את המילים שלי בצורה הכי עדינה שאני יכול.

יהודה שגב: והכותרת שלי היא מאד פשוטה, אם כל מה שנאמר פה נכון אז הממשלה הזאת היא פשוט מנותקת ממה שקורה בענף הבנייה.

יהודה שגב: נתק מוחלט ואני ברשותך רוצה להתחיל מכיתה א' להסביר מאיפה היינו ואיפה אנחנו נמצאים היום.

יהודה שגב: אנחנו במשך 5 שנים סובלים מחוסר זמינות ויציבות בהיקף העובדים.

יהודה שגב: אנחנו סובלים יותר אבל 5 שנים זה אופק מספיק בשביל להסביר מה קורה אצלנו.

יהודה שגב: יש פלסטינים, אין פלסטינים.

יהודה שגב: אדוני הישוב ראש, אנחנו התחלנו את האינתיפאדה הראשונה ב- 70 אלף עובדים בענף הבנייה על הפיגומים שיום אחד נעלמו.

יהודה שגב: התחילו להגיע זרים.

יהודה שגב: המכסה כזאת, המכסה ירדה, המכסה עלתה, המכסה הגיעה, כל הזמן אנחנו במצוקת עובדים.

יהודה שגב: החלטנו לעשות סוף לבעיה של חוסר זמינות בכמות העובדים.

יהודה שגב: אמרנו, לא נתקוף את הממשלה, נלך עם הממשלה, נחתום על הסדר הוליסטי שכולל עובדים זרים ועובדים ישראלים.

יהודה שגב: נאמר מה מרכיבי ההסכם ואני אתאר מה המצב בו.

יהודה שגב: בנובמבר 2004 בהחלטת הממשלה, הוחלט להקצות 40 מיליון שקל להכשרת ישראלים.

יהודה שגב: אמרנו יופי, טווח רחוק, נעשה תוכנית.

יהודה שגב: מונתה הגברת אסתר דומיניסיני ליושבת ראש הועדה, עשתה עבודה נפלאה והבאנו המלצות כיצד צריך להשאיר עובדים ישראלים בהסכמה מוחלטת.

יהודה שגב: אגב, יושב פה הקבלן שעשינו אצלו את הביקור של הועדה, משה רפאלוביץ, סגן נשיא התאחדות הקבלנים, תכף הוא ידבר.

יהודה שגב: והגענו לתוכנית, אדוני, אנחנו נמצאים בראשון לנובמבר, מי שלא יודע, אוקטובר לא עובדים, אנחנו נמצאים בראשון לנובמבר, התוכנית הזאת לא פורסמה.

יהודה שגב: מה זה לא פורסמה, יש תוכנית שאומרת, כמה כסף אמור לקבל הקבלן, כמה כסף אמור לקבל העובד, כמה כסף הקבלן צריך לתת לעובד, כמה זמן מכשירים אותו, איפה מכשירים אותו, עד לרמת הפרטים הקטנים.

יהודה שגב: בשורה התחתונה, לא מעניין אותי כל הסיפורים.

יהודה שגב: התוכנית לא פורסמה.

יהודה שגב: אני יכול להגיד שיש פירמה שהיתה שופתה לתהליך הזה וחשבה שאנחנו באמת מתכוונים ברצינות, גם אנחנו וגם הממשלה.

יהודה שגב: כבר אספה קבוצת עובדים ולצערי הרב פיזרה אותם.

יהודה שגב: כי את הפצ'ה מצ'ה שזה כסף להפעלת התוכנית, עד לזה הרגע אין נוהלים מפורסמים.

יהודה שגב: אני לא יכול לתת כסף שהממשלה צריכה לתת.

יהודה שגב: ואין תמריץ לעובד עדיין, אסתי, ואין תמריץ לקבלנים עדיין בנוהלים.

יהודה שגב: לצערי הרב היא לא היתה בדיון האחרון אצל מנכ"ל התמ"ת, אבל נמצא פה תומר מוסקוביץ שהיה שאישר את התוכנית .

דני יתום: מתי זה היה הדיון האחרון בנושא?

יהודה שגב: לפני כשבועיים.

יהודה שגב: , אם אני לא טועה.

יהודה שגב: והתוכנית אינה מופעלת ואנחנו בנובמבר ואיפה לפחות האלף או אלפיים עובדים שהיו צריכים להיות על הפיגומים?

יהודה שגב: העבירו לי את הטיוטות האחרונות באי מייל, נתתי אישור תפרסמו ולא פורסם.

יהודה שגב: למה, אני לא יודע.

יהודה שגב: סוכם שיהיה תהליך שיווקי, אסתי המליצה על 5 מיליון שקל, אנחנו מיליון וחצי שקל, 3 וחצי מיליון שקל הממשלה ואנחנו מחכים שיהיה תהליך שיווקי.

יהודה שגב: הישראלים לא יבואו לבד.

יהודה שגב: אם אנחנו לא נעשה תוכנית כמו שצריך ואסתי עשתה תוכנית כמו שצריך, הישראלים לא יבואו, על מה אנחנו מדברים פה?

יהודה שגב: אז כבר מ- 2005 נעלמה לחסר לפחות 3000 עובדים שזה היעד שאסתי שמה ואנחנו מדברים כאילו ה- 3000 על הפיגומים.

יהודה שגב: זה דבר ראשון.

יהודה שגב: עכשיו אני רוצה לעבור לנושא העובדים הזרים.

רן כהן: רק רגע, מה התשובה שאסתי דומיניסיני אמרה לגבי חוסר הקבלנים?

יהודה שגב: איך אתה רוצה שהוא יחתום חוזה עם העובד?

דני יתום: לא, לא, יודקה, סליחה.

דני יתום: היא לא ביקשה את זה.

דני יתום: היא ביא טוענת שהיא היתה צריכה לקבל רשימת הדרישות, לא החוזים, הדרישות של עובדים ישראלים באתרים השונים והיא לא קיבלה.

דני יתום: זה נכון?

דני יתום: לא נכון?

יהודה שגב: אני מודיע לך שאנחנו אחרי הניסיון כשל שהיה לנו עם החברה הקבלנית שאספה את העובדים ופיזרה אותם, אני לא ניגש לקבלנים.

יהודה שגב: אני רוצה תוכנית, אני רוצה חוזה, אני רוצה כסף.

יהודה שגב: נקודה.

יהודה שגב: אני גמרתי עם כל המעשיות והסיפורים.

יהודה שגב: אני מוכן לאסוף עכשיו 20 קבלנים, להציג להם תוכנית שהממשלה חתומה עליה, לא שאני חתום עליה.

יהודה שגב: כי אני כבר התבזיתי.

יהודה שגב: אני כבר הייתי חתום על תוכנית ואמרתי, זה יוצא לדרך אתמול, איפה אנחנו אתמול?

יהודה שגב: נובמבר זה אתמול.

יהודה שגב: על מה מדברים אתי?

יהודה שגב: אז את נושא הישראלים נשים עכשיו בצד.

דני יתום: אני רוצה רגע לעצור כאן על מנת לנסות להגיע למשהו.

דני יתום: אם נצא מהדיון הזה והצלחנו ליישר את ההדורים בתחום הזה וכמה רגעים או כמה ימים אחרי שהדיון הזה יסתיים תצא תוכנית אז יצאנו נשכרים.

דני יתום: אני רוצה להבין ממך, אסתי, עד כמה הרשימה הזאת, אני מבין שהיא לא בהכרח מחייבת, עד כמה הרשימה הזאת, זאת לא רשימה של אנשים, זו רשימה של מספרים, קבלן א' צריך 20 כאלה, מוכן לקלוט 20 כאלה, קבלן ב' 30 כאלה, קבלן ג' 40 כאלה, קבלן ז' 50 כאלה.

דני יתום: כמה זה קריטי לפרסום התוכנית ומה הבעיה שלך לתת את המספרים האלה?

רן כהן: אם מותר לי להוסיף שאלה, למה אתם צריכים בכלל את רשימת הקבלנים?

רן כהן: למה זה לא הולך הפוך?

רן כהן: למה אתם לא צריכים כלומר, מהן התחייבויות הממשלה לסייע במסגרת התוכנית הזאת וכל קבלן יפנה, על פי הנתונים הללו.

רן כהן: אני, אם הייתי קבלן בשום פנים ואופן לא הייתי אומר לך כמה עובדים אני רוצה לפני שהייתי יודע מה הממשלה מתחייבת בהצהרה שלה.

רן כהן: למה אתם לא מצהירים?

אסתי דומיניסיני: לא נוח לי לומר אבל אני אומר.

אסתי דומיניסיני: התוכנית, אני הייתי יושב ראש הצוות ביחד עם יודקה וכל החברים שהוזכרו פה והוגשה התוכנית.

אסתי דומיניסיני: אני לא אחראית על יישום התוכנית.

אסתי דומיניסיני: בפועל מי שמיישם את התוכנית זה מנכ"ל התמ"ת.

אסתי דומיניסיני: אני מנסה להסביר ולענות לך.

דני יתום: לאף אני שאלתי משהו אחר.

דני יתום: אם צריך לדבר עם מנכ"ל התמ"ת אז נדבר גם מנכ"ל התמ"ת.

דני יתום: נו באמת, הוא לא כאן.

דני יתום: אני שואל ואת אמרת קודם שהתוכנית לא פורסמה כתוצאה מהעובדה שהקבלנים אל העבירו דרישות מספריות.

דני יתום: עד כמה זה קריטי?

אסתי דומיניסיני: לא זה מה שאני אמרתי.

אסתי דומיניסיני: התוכנית הוגשה וגובשה ומסוכמת.

אסתי דומיניסיני: מה שיודקה מעלה פה ובצדק שבעצם לא פורסם נוהל פעולה אופרטיבי שתרגם את החלטות הועדה ליישום ולביצוע.

דני יתום: אז מה יהיה השלב הבא?

דני יתום: בשלב הבא הוא יעביר לך את זה, את המספרים?

אסתר דומיניסיני: רק רגע.

אסתר דומיניסיני: בנוהל אני לא מטפלת.

אסתר דומיניסיני: אחרי שאני הגשתי את הנושא הזה אני לא אחראית על יישום התוכנית מישהו אחר צריך לבצע אותה.

אסתר דומיניסיני: אני, מתוך מחויבות באמת לקבלנים כי באמת הם עשו פה עבודה נהדרת, פניתי להתאחדות בלי קשר אם כן יוצאים נוהלים או לא כי אמרתי שגם במיקרו אם אני אקבל את הרשימות אני אצליח לעזור להם.

אסתר דומיניסיני: אז אמרתי, חבר'ה, תביאו לי כמה קבלנים.

דני יתום: זה לא תנאי.

דני יתום: הבנתי.

דני יתום: הלאה יודקה, תמשיך.

יהודה שגב: אני רוצה לעבור ברשותך לעובדים הזרים.

יהודה שגב: אנחנו כתוצאה מהכאוס של העובדים וחבר הכנסת רן כהן היה יושב ראש הועדה הקודם, היה ערני לעניין.

יהודה שגב: אני יכול להגיד לך שחבל על שיחת הטלפון.

יהודה שגב: יש לי התחייבות ויותר מהתחייבות שבימים הקרובים זה ייצא לפועל.

יהודה שגב: אני רק אומר לך שהימים הקרובים שיצאו לפועל זה בראשון לנובמבר ואנחנו איבדנו שנה.

יהודה שגב: זה הכל.

רן כהן: אני לא מסכים.

רן כהן: הועדה הזאת היה לה רצון עצום כדי שכל התוכנית הזאת תרוץ ויש חשיבות עצומה שיושב ראש הועדה ילחץ על מנכ"ל התמ"ת לבצע יום אחד מוקדם מכפי שזה יהיה.

יהודה שגב: אני מסכים אתך.

יהודה שגב: אני התרעתי על חוסר מימוש החלטת הממשלה ודחייתה לנובמבר אז אני באותו הפאתוס רוצה גם לומר שישבנו אצל מנכ"ל התמ"ת, דיברתי אתו גם שלשום, הוא התחייב שעניין של ימים שזה ייצא.

יהודה שגב: יש עכבות טכניות.

יהודה שגב: אני מאד מקווה שאחרי החגים אני יכול להוציא את התוכנית הזאת לפועל.

יהודה שגב: הם יודעים שיש לי כנס קבלנים ב- 29 לספטמבר ואני רוצה לחשוף את התוכנית הזאת שם כי אני לא חושף את התוכנית.

יהודה שגב: אני אומר לך, אני פעם אחת מקבל כוויה, לא יותר.

יהודה שגב: הנושא של העובדים הזרים אפשר לעבור?

יהודה שגב: תודה.

יהודה שגב: לגבי העובדים הזרים.

יהודה שגב: אמרתי שהיה כאוס מוחלט בכמות, בזמינות, בחטיפות, במעבר, בהעסקה בלתי חוקית וכיוצא בזה.

יהודה שגב: ראשית, לאורך כל השנים האחרונות היתה אמיתה או אמת שהקבלנים הם אלה שיצרו את בעיית מהגרי העבודה הבלתי חוקיים, זה המונח שאתם משתמשים בו שהוא המונח הנכון לתאר את העובדים הזרים הבלתי חוקיים.

יהודה שגב: וראה איזה פלא, לאחר גמר התהליכים, הסתבר שאם יש פה 180 או 200 תלוי , כ- 200 אלף מהגרי עבודה שמתוכם למעלה ממחציתם זה מהגרי עבודה בלתי חוקיים, מסתבר שענף הבנייה הסתובב סביב ה- 12 אלף או עשרת אלפים עובדים.

יהודה שגב: ואנחנו לא היינו הבעיה.

יהודה שגב: זה ברמה הכללית.

יהודה שגב: פרטנית, הלכנו להסכם שעורר דבר אחד.

יהודה שגב: הלכנו לויתורים מרחיקי לכת, כואבים, קשים שהאנשים שהם פקידי הממשלה בכלל לא מודעים לזה.

יהודה שגב: אני רוצה לומר לך, אנחנו הסכמנו לרדת בתהליך הדרגתי במספר העובדים הזרים כי חשבנו שכבר יהיה ישראלים, המספר 17.5 ל- 15 היה כי אנחנו כבר הכשרנו 2500 עובדים שעוד לא התחלנו את הראשון שלהם.

יהודה שגב: אבל הסכמנו לרדת ל- 17,500 עובדים.

יהודה שגב: אני אומר שוב, אנחנו, בראשון לנובמבר, שמעת פה את כל אנשי הממשלה אומרים לך שאנחנו יש לנו עשרת אלפים שזה מספר אחד ששמעתי, 10,300 ו- 10,500 .

יהודה שגב: זה המספרים שיש היום בענף.

יהודה שגב: תגידו לי איך אתם רוצים שאנחנו נעבוד שחסרים לנו עשרת אלפים עובדים.

יהודה שגב: אני אגיד לך מה קרה עד אפריל, מה קרה עד יוני.

יהודה שגב: לא היתה צעקה ולא באנו אליכם.

יהודה שגב: למה?

יהודה שגב: כי היו פלסטינים על הפיגומים.

יהודה שגב: עד שלא סגרו לנו בפיגוע האחרון את הפלסטינים לא צעקנו, יכולנו להסתדר.

יהודה שגב: אנחנו לא רוצים עובדים זרים, אנחנו רוצים עובדים מקצועיים על הפיגומים.

יהודה שגב: זה מה שאנחנו רוצים.

יהודה שגב: המחיר השני שילמנו הוא מחיר כבד.

יהודה שגב: אנחנו הכפלנו את מחיר שעת העבודה של עובד.

יהודה שגב: אנחנו היום משלמים 10.5 דולר על מנת שנעמוד בהסכם.

יהודה שגב: שמעת כמה כסף המדינה קיבלה מהעניין הזה.

יהודה שגב: אנחנו, אף אחד מהקבלנים שלנו לא תכנן את זה לטווח כזה.

יהודה שגב: הכל יצא מההפסדים הקיימים בחברות.

יהודה שגב: אפשר לראות את הדו"ח של החברות הציבוריות, אף חברה לא הרוויחה לא השנה ולא בשנה עברה מבנייה.

יהודה שגב: לא תמצא.

יהודה שגב: 42 חברות ציבוריות בבורסה, כולן הפסידו.

יהודה שגב: מה אחרים אני לא יודע.

יהודה שגב: המחיר הזה הוא כולו הלך לכיס הממשלה.

יהודה שגב: בשביל מה?

יהודה שגב: בשביל שלנו אנחנו הסכמנו לזה על מנת שלנו תהיה יציבות בעובדים, שיהיה לנו את הכמות שאנחנו רוצים.

יהודה שגב: את היציבות של העובדים ואין את הכמות של העובדים.

יהודה שגב: מי משלם 70 מיליון שקל נזקים לענף הבנייה לחודש על אי מסירת פרויקטים ממשלתיים?

יהודה שגב: אותה ממשלה שלא דאגה לנו לעובדים קונסת אותנו.

יהודה שגב: קונסת את הקבלן שהוא לא עמד בלוח הזמנים במסירת פרויקט.

יהודה שגב: גשר, רכבת, נמל, את מי זה מעניין?

יהודה שגב: מה זה מעניין?

יהודה שגב: מה זה מעניין?

יהודה שגב: את מי זה מעניין שאנחנו במקום למסור דירה אחרי 24 חודש מוסרים אחרי 36 חודש ומשלמים לדייר בין 500 ל- 1000 דולר לחודש עבור הדירה שהוא לא מקבל אותה בזמן?

יהודה שגב: את מי זה מעניין?

דני יתום: מה עשיתם כדי לפתור את הבעיה הזאת?

דני יתום: בטח לא חיכיתם עד הדיון הזה?

יהודה שגב: בודאי שלא.

דני יתום: אז מה הפתרון?

יהודה שגב: אנחנו נפגשנו בצוות המשא ומתן לפני כעשרה ימים או שבוע יחד עם התאגידים ויחד אתנו על מנת לבדוק ולבחון איך אנחנו מקדמים בדחיפות את מימוש ההסכם.

דני יתום: אבל אתם אומרים שההסכם לא ייתן פתרון.

דני יתום: מימוש ההסכם לא נותן עשרת אלפים עובדים בחודש.

יהודה שגב: אני אומר מה הוא נותן.

יהודה שגב: הוא נותן פתרון חלקי שיתממש במהלך חודש נובמבר והצעקה שלי זה שאנחנו היום כבר היינו צריכים לעמוד עם 17,500 עובדים אחרי שהכל עובד בסדר ועל הנזקים האלה אף אחד לא מפצה אותנו.

יהודה שגב: זה דבר ראשון.

יהודה שגב: דבר שני, אנחנו רוצים שהמכסה שלנו לשנת 2005 תושלם עד תום.

יהודה שגב: הממשלה אמרה שיש תוכנית של עובדים זרים שמסתובבים, של עובדים זרים מהתעשייה שיעברו אלינו, של שיחלוף עובדים במסגרת ה- 920 עובדים שתומר כרגע דיווח עליהם.

יהודה שגב: ההחלטות הן בסדר.

יהודה שגב: במבחן התוצאה זה לא הולך.

יהודה שגב: זה לא עומד על הפיגומים ואנחנו סופגים כאן נזקים.

יהודה שגב: סיכמנו עוד דבר, שבינואר נתכנס שוב ונבחן איך אנחנו מממשים את ההסכם.

יהודה שגב: אני רוצה להגיד לך, יש דבר אחד שאף אחד לא מדבר עליו, בשנת 2006, מ- 10,300 לא מ- 17,500 הולכים לעזוב פה 6000 עובדים, 6000 עובדים שהפז"מ שלהם 63 חודש.

יהודה שגב: יוסי לא מאשר לי יום אחד אחרי ה- 63 חודש.

יהודה שגב: נגמר.

יהודה שגב: אף אחד לא דיבר על זה.

יהודה שגב: אני לא רוצה לדבר על הבעיות הנגזרות הראשוניות מזה.

דני יתום: כמה יחידות בנייה מתוכננות או מה היקף הפעילות, האם משרד הבינוי והשיכון , האם המספרים האלה של ענף הבניין זקוק ל- 20 אלף עובדים , האם המספרים האלה מקובלים עליכם, משרד הבינוי והשיכון?

יוסי שבת: אנחנו לא באנו ובדקנו לפי עובדים פר פרויקטים שקיימים אבל אנחנו יכולים לראות לאורך תקופה ארוכה מה היקף הפעילות.

דני יתום: 20 אלף עובדים ש-10,000 נמצאים ו-10,000 אינם זה מספר שמקובל עליכם?

דני יתום: אתם חולקים עליו?

יוסי שבת: יש כמות הפעילות ומה שקורה מבחינת הפעילות, הפעילות היא ברמה של 30 אלף יחידות דיור, אנחנו מדברים על זה כבר בערך 3 או 4 שנים.

יוסי שבת: לא רואים סיבה שזה ירד מתחת לזה אולי אם כבר יעלה מעל לזה.

דני יתום: מה זה אומר מבחינת מספר העובדים?

יוסי שבת: מבחינת מספר העובדים אנחנו דיברנו על היקף של ישראלים יש לנו רמה סך הכל די יציבה של בערך 120 אלף לאורך זמן ומה שקרה לנו מבחינת יתר העובדים, מבחינת עובדים מהשטחים ועובדים זרים, עובדים זרים כל הזמן יש מגמת ירידה במכסות.

רן כהן: כמה עובדי בניין יש בסך הכל כיום בישראל?

יוסי שבת: בערך 200 אלף, מעט פחות.

יהודה שגב: 185 אלף.

יהודה שגב: אבל ברשותך, אדוני, בוא, אני רוצה רגע לעשות הבחנה.

יהודה שגב: אין לנו בעיה של עובדי גמר, אין לנו בעיה של עובדי מערכות, אין לנו בעיה של מנהלי עבודה, הבעיה מתמקדת ב-45 אלף עובדים שאנחנו צריכים.

יהודה שגב: 5 עד 7 מקצועות.

דני יתום: 45 אלף - בזה מתמצית הבעיה.

דני יתום: מתוך 45 אלף, מה יש ואיך מחולקים לפי מגדלים אתניים?

יהודה שגב: 15 אלף ישראלים עובדים בענף on and off .

יהודה שגב: יש סדר גודל של 10,000 עובדים במקצועות הרטובים.

יהודה שגב: היום יש סדר גודל של 8,000 עובדים פלסטינים, מחר זה יכול להיות פחות ויכול להיות יותר, וכל היתר זה הפער.

דני יתום: לפי זה חסרים 12,000.

יהודה שגב: כתבתי לך במסמך 12,000 ואני מתקן כל בוקר את המספרים.

דני יתום: בסדר.

דני יתום: אז עכשיו אני שואל את משרד המסחר והתעשייה.

דני יתום: מה הפתרון?

דני יתום: יש לנו בעיה.

דני יתום: מעבר לעובדה שההסכם הזה ברגע שהוא יתפרסם לא יניב מיד עובדים נוספים בענף הבניין.

דני יתום: מה הפתרון?

דני יתום: איך נותנים פתרון?

דני יתום: שמתם כאן בעיה מאד רצינית על השולחן לפני שאני שומע על בעיות נוספות ואני כבר לא מצליח לזכור את כל שורת הבעיות, בואו ננסה לטפל בבעיה המרכזית וזה איך אנחנו לא הופכים את ענף הבניין לענף נכה כתוצאה מכך שחסרים בו עובדי במקצועות הרטובים.

דני יתום: אז מה הפתרון?

דני יתום: לשים פלסטינים?

דני יתום: מה אומרת הממשלה?

דני יתום: משרד המסחר והתעשייה.

דני יתום: ההסכם לא פותר את הבעיה.

אפרים כהן: הפתרון הוא בכך שאנחנו עכשיו נעשה מבצע משולב לאיתור כל העובדים הזרים השוהים שהייה בלתי חוקית ולהביא אותם לתאגידים.

אפרים כהן: במידה ויתברר שלא הצלחנו בנושא הזה , אני אמליץ בפני הנהלת המשרד ולפני גורמים לאפשר כניסת עובדים זרים לישראל כדי לכסות את המכסה.

יהודה שגב: תודה רבה, כל הכבוד.

אפרים כהן: אני אומר את זה עוד בקול רם.

רן כהן: אדוני היושב ראש אם מותר לי הערת ביניים.

רן כהן: וגם תפקידה של הועדה הזאת זה לדאוג לעבודה של ישראלים.

רן כהן: הלחץ הכי חזק שצריך לצאת מכאן הוא לכך שמיד אבל מיד תתאפשר קליטה של עובדים ישראלים בענף.

רן כהן: זה אם יש מצוקה ואם יש וואקום זה סיבה טובה שדווקא עכשיו העניין הזה יתפרץ.

רן כהן: סוף סוף הוא יתפרץ.

רן כהן: המטרה השניה לדעתי זה לאתר את העובדים הזרים הבלתי חוקיים ולהביא אותם לכאן לפני שפותחים את השמיים לעובדים אחרי.

רן כהן: קודם כל זה חייב להיות בייעוד של הענף.

רן כהן: לאחר מכן צריך לראות מה המשך העניין.

רן כהן: כמה שאפשר לתרגם את הלחץ הזה לכניסה של עובדים ישראלים יותר טוב.

יהודה שגב: חבר הכנסת רן כהן, אם מחר נקלוט ישראלי הוא יהיה כשיר במקרה הטוב בין 6 ל-9 חודשים.

יהודה שגב: אתה יודע את זה.

רן כהן: בתור פועל בניין לשעבר, אני אומר לך בין 3 ל- 6 חודשים.

רן כהן: שני פועלי בניין יש לך כבר.

משה רפאלוביץ: מספר דברים.

משה רפאלוביץ: ראשית, אנחנו מחפשים את המטבע מתחת לאור לא באמת איפה שהוא מתחבא.

משה רפאלוביץ: כי בסך הכל הסיסמה של עובדים ישראלים לענף לפי דעתי מיצתה את עצמה, למרות התאחדות הקבלנים מקצה כסף גדול שלא תמיד יש לה על מנת להכשיר את הישראלים שיעבדו בענף הבניין ואני רוצה להגיד לך שיודקה הוביל את המהלך הזה והיו דעות נגד אצלנו בהתאחדות מהטעם הפשוט של אם זה לא יצליח יגידו, ההתאחדות אשמה ואני כבר התחלתי לשמוע.

משה רפאלוביץ: ההתאחדות אשמה, איזה כיף, אתה נותן 40 מיליון, אנחנו עשינו תוכנית, הכל בסדר, למה אין ישראלים בענף?

משה רפאלוביץ: ההתאחדות אמה.

משה רפאלוביץ: לא נכון.

משה רפאלוביץ: לא נכון.

משה רפאלוביץ: אנחנו משוועים.

משה רפאלוביץ: יש עוד שתי בעיות מעבר לקשיים היומיומיים.

משה רפאלוביץ: אנחנו היינו אתמול אצל שר הביטחון והוא אומר, חבר'ה, עד 2008 אין פלסטינים וזו החלטת ממשלה.

משה רפאלוביץ: אצלנו בענף הבניין 2008 זה מחר.

משה רפאלוביץ: פרויקט שלוקח 3 שנים זה מחר.

משה רפאלוביץ: ב-2006 15 אלף עובדים ואם אנחנו ניקח איזה שהיא קורלציה של 10 לעומת 17.5 אז 15 זה יהיה 7 או 8 ומה נעשה?

משה רפאלוביץ: משרד השיכון תיעוש, הגב' דומיניסיני היתה אצלי באתר, שיבחה אותי וכתבה לי מכתב תודה על הביקור וכמה היא למדה מזה.

משה רפאלוביץ: אתם יודעים כמה עולה אתר ש-4 או 5 פועלים עומדים וטרקטורים עומדים שלא באים ביום אחד אנשים לעבודה?

משה רפאלוביץ: מי יעשה תיעוש?

משה רפאלוביץ: מי האידיוט הזה בכלל שיעשה תיעוש?

משה רפאלוביץ: איזה קבלן ילך להשקיע כסף היום בלתעש?

משה רפאלוביץ: על מיליונים אתם צריכים להתחייב.

משה רפאלוביץ: עזוב אותנו הקבלנים, לך תראה את כל מפעלי הבטון הטרומי, לא נשאר אחד.

משה רפאלוביץ: מודול בטון הלך, יבנה הלכו, יובל גד הלך, למה?

משה רפאלוביץ: אשטרום אולי כן נשאר כי הוא בונה לעצמו והוא יזם גדול.

משה רפאלוביץ: אבל מה שקורה פה אתה לא מצליח להבטיח לעצמך כמות מסוימת של עבודה על מנת להשקיע את ההשקעה הגדולה הזאת.

משה רפאלוביץ: אתם מבינים מה שקורה?

משה רפאלוביץ: מ- 90 אלף ירדנו ל- 20 אולי 30, 20 אלף.

דני יתום: סליחה, משה, אני רוצה לדבר עם רענן דינור כדי לשמוע מה קורה עם התוכנית לעידוד ישראלים לענף הבנייה.

משה רפאלוביץ: אני ממשיך.

משה רפאלוביץ: בסך הכל, זה עסק משולב שיורדים מ-90 אלף יחידות התחלות בנייה, ל- 20, 25, 30 מי ישקיע.

משה רפאלוביץ: מי יעשה מפעל?

משה רפאלוביץ: הוא לא מסוגל, אין לו צפי.

משה רפאלוביץ: אז ניסינו לעשות דברים כמו שיטת ברנוביץ הידועה או דברים אחרים לצקת אלמנטים באתרים, להוזיל על מנת שתוכל לייצר, זה יקטין לך את העלויות ואז תוכל לעשות.

משה רפאלוביץ: זה כסף, זה כסף שקבלן צריך להוציא מהכיס שלו על מנת לקנות אמצעי יצור ולעשות.

משה רפאלוביץ: הוא לא יעשה.

משה רפאלוביץ: הוא פשוט לא יעשה.

רן כהן: תסביר לי למה אם התוכנית הזאת עם הממשלה תעבוד למה זה לא טוב.

משה רפאלוביץ: אני אגיד לך, אני אמרתי שזה לא טוב?

משה רפאלוביץ: חס וחלילה.

משה רפאלוביץ: אני אומר שזה טוב.

משה רפאלוביץ: השאלה כמה עובדים היום אחרי שנוספו בברן הגדול עוד כמו שאתה טוען, 12 או 11 או עשרת אלפים עובדים, זה מבורך ואין עם זה בעיה.

משה רפאלוביץ: אבל אלף, הם נעצרים בחדרה, אני לא שמעתי למשל על בעיה שיש לקבלנים צפוניים אבל זה נעצר.

משה רפאלוביץ: הקו הזה הוא קו שנעצר בחדרה.

משה רפאלוביץ: אנחנו משלמים היום לעובד זר כמעט 10 או 11 דולר לשעה.

משה רפאלוביץ: מה, אנחנו לא יכולים, אם יבואו ישראלים במחיר הזה לא ניקח?

משה רפאלוביץ: או בפחות לא ניקח?

משה רפאלוביץ: איפה הם?

משה רפאלוביץ: 10 דולר, 11 דולר.

רן כהן: אסף, אין עובדים כאלה?

אסף אדיב: יש עובדים.

אסף אדיב: החברות אומרות לנו שהעלות 42 שקל הן לא מוכנות לשלם.

אסף אדיב: עלות זאת אומרת השכר של העובד יוצא בערך 24 שקל לשעה.

משה רפאלוביץ: אבל לי מהכיס יוצאים 11 דולר.

אסף אדיב: זה פחות מ- 10 דולר.

משה רפאלוביץ: רן, האבסורד הוא שמכל ה"גרצ'קה" העובד מקבל יותר.

משה רפאלוביץ: הכל מתנות.

משה רפאלוביץ: זאת אומרת, היה אינטרס שלנו בעצם להעסיק עובדים ישראלים.

משה רפאלוביץ: לשלם אולי פחות כי מה טענו כל הזמן, עובדים זרים אתם לא אכפת לכם כי כל מה שמעניין אתכם זה להרוויח יותר.

רן כהן: אבל זה היתרון של התוכנית.

דני יתום: המצב הוא שדיברתי עם מנכ"ל התמ"ת וסיפרתי לו שבעצם לפי מה שנאמר כאן על ידי כל היושבים סביב השולחן, הרלבנטיים לעניין, הפינג פונג בין ההתאחדות לבין המשרד שלו הסתיים והצדדים מאשרים את הנוסח הסופי.

דני יתום: מידת המעורבות שלו זה לא משנה אבל הוא הבטיח לי שתוך ימים ספורים התוכנית תצא אם אכן המצב שתיארתי לו הוא נכון.

דני יתום: בסדר, אני אעקוב אחרי זה.

משה רפאלוביץ: הבטיחו לנו בשנה שעברה השתתפות בשכר עובדי עבודות רגילות רטובות 800 שקל ובנייה מתועשת 100 שקל לחודש עבור כל עובד חדש שנעסיק.

משה רפאלוביץ: אני רוצה לדעת אם יש, אם אתם יודעים קבלן אחד שקיבל שקל, לא 800 שקל.

משה רפאלוביץ: והתחלנו להעסיק ויודקה ציין כמה חברות שהתחילו לעבוד ביניהן גם חברות גדולות והיה ביזיון בהתאחדות הקבלנים.

דני יתום: התוכנית עדיין לא פורסמה.

דני יתום: יודקה יקבל ממני גיבוי.

משה רפאלוביץ: עכשיו לגבי הנושא הישראלי, זאת תוכנית לטווח ארוך.

משה רפאלוביץ: אין ספק, אף אחד לא משלה את עצמו שבתוך יומיים יהיו לנו עוד עשרת אלפים ישראלים בענף.

משה רפאלוביץ: גם אלה שנקלטו זה אנשים שכבר עבדו פעם בענף ועזבו כי אמרו שהעובדים הזרים בשכר נמוך דוחקים את רגליהם.

משה רפאלוביץ: ולכן הקבלנים רצו לקחת עובדים יותר זולים.

משה רפאלוביץ: בואו נניח שזה נכון, נכונה התזה הזאת, אז זה נגמר זאת אומרת, האינוונטר הזה נגמר, עבודה שאנחנו משלמים היום 11 ו- 12 ו- 10.5 דולר לשעה.

משה רפאלוביץ: התוכנית הזאת היא יכולה להביא מזור, אני אומר לטווח של 3, 4 או 5 שנים, למה?

משה רפאלוביץ: כי להכשיר עובד מקצועי בענף הבניין, אולי זה נשמע אידיוטי אבל זה זמן.

משה רפאלוביץ: לכן אני אומר ככה, אם באמת בסוף 2007 אין פלסטינים יותר על פי החלטת הממשלה שמופז אמר לנו אתמול וכמות העובדים הזרים ירדו ואנחנו נצא בתוכנית ההכשרה ב-2006.

משה רפאלוביץ: מזור ל-2007 ו-2008 זה לא יביא, אולי ב-2008, אז זה לא יעזור לאף אחד שום דבר.

משה רפאלוביץ: זה פשוט לא יעזור.

משה רפאלוביץ: טומנים ראש בחול ולא רוצים לראות את הבעיה.

משה רפאלוביץ: אתה בא למופז, הוא אומר: עובדים ישראלים.

משה רפאלוביץ: אתה בא לכל אחד, זו מנטרה כזו אצל השרים, עובדים ישראלים.

משה רפאלוביץ: עובדים ישראלים צריך לייצר.

דני יתום: תודה.

דני יתום: הגב' לילי נתיב מהתאחדות תאגידי כוח אדם זר לענף הבניין, בבקשה.

לילי נתיב: אני רוצה קודם כל להתייחס ואני רוצה שיהיה ברור שתאגידי כוח האדם לא באו בחסד לענף, חלקם היו קודם וחלקם הצטרפו.

לילי נתיב: שילמנו אגרות והיטלים בגבהים מדהימים, הפקדנו ערבות בנקאית של 4 מיליון שקל להבטחת תנאי השכר כל תאגיד, אנחנו משלמים אגרות והיטלים כדת וכדין בגבהים מדהימים, אנחנו מפקידים מדי חודש 700 שקל עבור כל עובד זר על חשבון קרן הפיצויים, אנחנו מחויבים לתת לעובד 236 שעות גם אם הוא לא עבד אותן וזה מתגלגל לקבלן שוב, אנחנו מחויבים ואכן עושים נותנים להם את כל התנאים הסוציאליים כמו לכל עובד ישראלי במשק.

לילי נתיב: בסופו של דבר נוצר מצב שבעצם לעובד הזר בענף הבניין יש תנאים מפליגים לעומת העובד הישראלי.

לילי נתיב: עובד ישראלי שיגיע לענף הבניין יקבל תנאים פחות טובים, מה שיש היום לעובד הזר.

דני יתום: למה תנאים פחות טובים?

לילי נתיב: מפני שלעובד ישראלי אתה לא מפקיד מדי חודש 700 שקל על חשבון פיצויים.

תומר מוסקוביץ: 700 שקל לחודש זה על חשבון פיצויי פיטורין ופנסיה, זה יוצא קצת יותר.

תומר מוסקוביץ: תעשה לפי שכר מינימום 8.3 אחוז זה יוצא פחות מ- 700 שקל.

דני יתום: רגע, אבל תיקח גם בחשבון את פיצויי הפיטורין בבוא היום לעובד הישראלי.

לילי נתיב: עכשיו, יתרה מזאת יש את החובה לתת לשלם לכל עובד זר בחודש מינימום של 236 שעות.

לילי נתיב: נוצר מצב שהיום העובדים הזרים בעצם נהנים מזכויות יתר.

לילי נתיב: ישנם הרבה מאד עובדים שעוזבים את האתרים לפני הזמן, הולכים לעבודות פרטיות ובעצם עדיין דרושים ומקבלים 236 שעות עבודה שפעם אחת התאגיד מחויב לשלם להם אבל אנחנו גם מחייבים את הקבלן.

דני יתום: אבל אם אני מוסיף את הדבר הזה וזה לא במסגרת החוק הם לא יקבלו את זה.

דני יתום: מה הבעיה אני לא מבין?

לילי נתיב: הבעיה נמצאת בנוהל.

דני יתום: רגע, האם לפי הנוהל מותר לעובד זר לעזוב את מקום עבודתו באתר וללכת לעבוד עבודה מזדמנת אחרת, לחזור חזרה לאתר ועדיין לקבל 236 שעות?

תומר מוסקוביץ: לא רק שאסור לו, יותר מזה, שעובד כזה גם הוא בר השמה אם הוא ייתפס הוא יורחק מהארץ.

תומר מוסקוביץ: מותר להם לעבוד רק דרך התאגידים ולכן הם מקבלים את ה- 236 שעות.

משה רפאלוביץ: אבל אם הוא משתכר בערב והוא לא בא למחרת לעבודה בבוקר אני משלם.

תומר מוסקוביץ: תפטר אותו.

תומר מוסקוביץ: הוא יעזוב את הארץ וזהו.

לילי נתיב: אני מאד מבקשת לסיים את דבריי.

לילי נתיב: עכשיו, תומר הוא אלוף המסבירים, ייאמר לזכותו אבל בפועל זה לא קורה ככה.

לילי נתיב: כי עבודה שיתרה מזאת התאגידים מדווחים מדי חודש את כל תלושי השכר של העובדים המועסקים בתאגיד וזה נעשה בפועל.

לילי נתיב: זאת אומרת שאפשר אחת ולתמיד לתת הכשר למעסיקים של העובדים הזרים.

לילי נתיב: בענף הבניין לפחות.

לילי נתיב: אני רוצה לומר עוד שיש בנושא של מעצר כל העובדים שטרם נרשמו בתאגידים.

דני יתום: זה לא מעצר, זה השמה.

לילי נתיב: אני קראתי לזה מעצר בכוונה.

לילי נתיב: זה שיש כוונה לאכוף את החוק ובאמת לעצור את כל העובדים הלא חוקיים זה יפה מאד.

לילי נתיב: אני רוצה לציין שהעובדים שלא נרשמו בתאגידים ברובם הגדול כי אנחנו הרי אספנו אותם מהרחובות, ברובם הגדול הם לא עובדים מקצועיים והקבלנים לא יסכימו להעסיק אותם ולשלם את המחירים שהם משלמים היום לעובדים שבעצם פוזרו כאן על ידי ורסיות קודמות שאני חושבת שלכבוד היושב ראש והועדה לא נפרט אותן אבל הן ישנן.

לילי נתיב: במהלך הדיונים שהיו להקמת התאגידים וגם לאחריהם, הודענו - ואכן היתה הסכמה לכך שהתאגידים לא יהיו חייבים בהעסקת עובדים מתוך המאגר.

לילי נתיב: זאת אומרת, לא תבוא מנהלת ההגירה ותגיד לנו, עצרנו 80 סינים, קחו אותם לעבודה.

דני יתום: זה מקובל על הצד של הממשלה?

תומר מוסקוביץ: ברור שלא נכריח אותם להעסיק אותם.

לילי נתיב: אני רוצה לבקש דווקא ממנהלת או משטרת ההגירה, כשהולכים לעשות את האכיפה אנא מכם אל תטפלו לעובדים החוקיים דווקא כי זה הרבה יותר קל למצוא אותם.

לילי נתיב: תמנעו מלהיכנס למגורים שלהם, תמנעו מלהיכנס לאתרי הבנייה כי אז כולם מפסידים שעות עבודה, אם אתם רוצים באמת לעשות את העבודה אני מבקשת באמת לחפש אותם בשווקים, במסעדות, בחנויות רהיטים, כסבלים, כעובדי ניקיון וכו', הם לא בענף הבניין.

יוסי אדלשטיין: אני מאד מצטער לילי, לא זו המטרה.

יוסי אדלשטיין: המטרה היא למצוא אותם אצל הקבלנים שממשיכים להעסיק אותם לא דרך התאגידים.

יוסי אדלשטיין: את רוצה שאני אלך לשוק אז אני אלך לשוק אבל הם ימשיכו לעבוד אצל הקבלן באופן לא חוקי.

לילי נתיב: שניה אחת, אל תהיה כל כך אנטיגוניסט.

לילי נתיב: אני רק אומרת וציינתי בתחילת דבריי שהעובדים שטרם נרשמו בתאגידים רובם לא חוקיים.

לילי נתיב: יש נושא נוסף שאני אעלה אותו כאן רק על מנת שיירשם בפרוטוקול כי הוא ודאי יגיע בזמנו לבית המשפט העליון וזו חברת אלמזלר.

לילי נתיב: הממשלה שהיא זאת שיזמה את כל שינוי שיטת העסקת העובדים הזרים בעצם הזמינה משקיעים, נקרא להם, כי לא היה מכרז כאן, לבוא ולקנות רשיונות להעסקת עובדים זרים על פי תנאי הסף שנקבעו.

לילי נתיב: מי שעמד בתנאים והיה לו את הממון אכן התקבל למיזם הזה, קיבל רשיון כדת וכדין, מקיים את כל החובות שמוטלות עליו וכו'.

לילי נתיב: אנחנו משלמים על העובדים הזרים על פי התנאים החדשים אגרות והיטלים ברמות מדהימות, מתחרה בנו אותה ממשלה עם חברת אלמזלר שמעסיקה כאן ברשיון כ- 860 עובדים והם פטורים מתשלום כל אגרה, כל היטל, כל שכר מינימום שהוא.

לילי נתיב: הרעיון שלה אם רוצים בפועל, החברה הזאת מעסיקה עובדים בדיוק בשוק פתוח ויכולה למכור אותם לכל חברת בנייה או קבלן כמה שהיא רוצה ואינה חייבת לא בשכר מינימום, לא בכספי פיקדון ופיצויים, לא באגרות, לא בהיטלים, בשום דבר.

לילי נתיב: אז לא ייתכן שמצד אחד באה הממשלה ורוצה לשנות את שיטת ההעסקה ולהטיל אגרות והיטלים ברמות שכבר דיברנו ולהעלות את שכר העבודה לקבלנים ל- 10 דולר לשעה ויותר, תבוא אותה ממשלה ותיתן היתר מיוחד לחברה פרטית שיכולה למכור עדיין עובדים זרים שלא חייבת בשום דבר.

לילי נתיב: זו תחרות לא הוגנת.

לילי נתיב: אז או שנמצא את המענה אולי דרך הועדה ואני אשמח ולא נלך לחפש את המענה בבתי המשפט.

אסף אדיב: אני רציתי להעלות שאלה לגבי ה- 236 שעות, אולי גם תשובה מאסתר דומיניסיני.

אסף אדיב: ה- 236 שעות האלה מחייבים את הקבלן לשלם לעובד שכר מינימום או שכר המינימום פר שעה?

לילי נתיב: 186 שעות רגילות ו- 50 שעות נוספות.

לילי נתיב: אפילו אם הוא לא עובד.

דני יתום: כן, אסף, עמדתך.

דני יתום: מה זה מע"ן ?

אסף אדיב: אני אסביר.

אסף אדיב: מע"ן זו עמותה לסיוע לעובדים שפעלה הרבה שנים בנושא של מובטלים במגזר הערבי.

אסף אדיב: לפני 5 שנים התחלנו לחפש דרכים גם לעשות את ההשמה הזאת, לעזור לאנשים להגיע לעבודה, לצאת מן האבטלה אל תוך העבודה עוד לפני שעלה הנושא של ויסקונסין.

אסף אדיב: אנחנו חשבנו שאנחנו יכולים לעשות משהו מצדנו בצורה וולונטרית.

אסף אדיב: אנחנו גם הופענו בועדה והגשנו נייר לועדה של אסתר דומיניסיני ואנחנו מנסים לקדם את הנושא של החזרה ושילוב מחדש של עובדים ישראלים שעבדו בענף.

אסף אדיב: בתקופה של 96' שהיא תקופת השיא של העסקה של עובדים בבניין בכלל וישראלים בכלל זה, עד שנת 2001 שהיה תקופת השפל נפלטו 35 אלף עובדים ערבים ישראלים, נפלטו מהענף.

דני יתום: מה היו הסיבות לכך שהם נפלטו?

אסף אדיב: הסיבות הן די ברורות.

אסף אדיב: אחת, מיתון.

אסף אדיב: שנית שבתוך המיתון הזה העובדים היותר יקרים היו העובדים הישראלים והעובדים היותר זולים היו עובדים זרים.

אסף אדיב: עד שנת 2002 היה היצע בלתי מוגבל של עובדים זרים, זה הגיע באמת למספרים של 80 אלף ומטבע הדברים השוק עשה את שלו.

אסף אדיב: לא היתה מדיניות פשוט, הכל היה פרוץ.

אסף אדיב: ב- 2002 התחיל דיון רציני בנושא הזה.

אסף אדיב: אנחנו אז פנינו במקביל לסולל בונה ואחר כך גם לחבורת אחרות וניסינו גם לעשות סיכום והיה סיכום עם התאחדות הקבלנים, אחר כך משום מה לא יודע בדיוק למה, יצאה קצפה של ההתאחדות עלינו, אנחנו מצדנו לא שינינו את יחסנו ואנחנו יכולים להמשיך לעבוד גם עם ההתאחדות וגם עם גורמים אחרים וגם עם התמ"ת וכל גורם אחר כדי לקדם את הנושא הזה.

אסף אדיב: אנחנו חושבים שמה שאנחנו ראינו בכל אופן ומה שקורה היום בשוק זה מצד אחד ישנה בעיה קשה ביותר.

אסף אדיב: אני, מכל התמונה שמובאת פה.

רן כהן: לפני זה אולי כדאי שתציין שבזכות העבודה שלכם שולבו בענף הבנייה מאות אם לא אלפי ישראלים.

אסף אדיב: מה שאנחנו עושים, אנחנו חברה שמוכנה לעבוד אתנו ויש לנו מספר לא קטן של חברות שעובדות אתנו היום ועשרות שעובדים בענף.

אסף אדיב: עכשיו היינו באתר במודיעין של חברה ירושלמית גדולה מאד שמעסיקה מעל 60 עובדים שגויסו ואותרו על ידנו.

אסף אדיב: אנחנו עושים את השרות הזה בחינם לחברה הזאת, הם חברי עמותה ומקבלים כל מיני שירותים אחרים בעמותה הזאת.

אסף אדיב: מהבחינה הזאת העמותה הזאת נותנת איזה שירות פה של סיוע להתגבר על אי אמון ועל כל מיני בעיות של תקשורת, כל מיני בעיות של לוגיסטיקה אנחנו יוצרים איזה שהוא גשר שהדבר הזה יכול להסתדר בסופו של דבר ולהגיע עד כדי זה שהעובד יהיה בשטח.

אסף אדיב: עכשיו, מה שקורה היום, אני רוצה להעיר פה שתי הערות.

אסף אדיב: אחת, יותר כללית בנושא של העובדים הפלסטינים.

אסף אדיב: היתה היום כותרת גם בידיעות, אם ישנה מצוקה כזאת, וברור שישנה מצוקה, ואם המטרה הכללית של כל המדיניות כלפי עובדים זרים היא להביא את זה בגרף יורד לכך שהתופעה הזאת תיעלם, אז ברור שבשלב הביניים של המצוקה, אין מנוס שיהיה מספר של עובדים פלסטינים שיוכלו לתת פה את התרומה שלהם.

אסף אדיב: זה ייתן גם תרומה ואיזשהו גרף מסוים בתוך השטחים.

אסף אדיב: ההגיון של זה הוא כל כך בולט שההחלטה הזאת היא פשוט עומדת לסגור ב-208, על מה היא מבוססת?

אסף אדיב: על איזה נתונים כלכליים?

אסף אדיב: לפי הערכתי ההחלטה הזו יש בה חוסר הגיון מוחלט.

אסף אדיב: הערה שניה לגבי מה שאנחנו רואים בעבודה של הישראלים.

אסף אדיב: אחת הבעיות היא שישנה תמונה כללית של אנרכיה בענף.

אסף אדיב: זאת אומרת, גם העשרת אלפים האלה שנכנסנו לענף והמספרים היו יותר גדולים והיתה נסיגה, נסיגה זה גם נסיגה ממשרד הבינוי, הסיבה של זה היא מצב של אנרכיה.

אסף אדיב: זאת אומרת, שאנשים שנכנסים דרך 10 או 5 או 3 ידיים של קבלני משנה מה שיש היום בעניין העובדים הזרים, תאגידים רשומים והכל הלוואי עלינו בנושא של עובדים ישראלים.

אסף אדיב: חברות כוח האדם החאפרים שתפסו את השטח , ראו שיש צורך אז נכנסו שם זה בדיוק גרוע כמו החאפרים של שנות ה- 90' שעד היום נמצאים בכל הנושא הזה של ייבוא אנשים מתאילנד ומכל מיני מקומות.

אסף אדיב: זה פשוט שכר בסוסים והמצב הזה גורם לחוסר יציבות, באמת לא משלמים 700 שקל, אין שום זכויות ואין שום דבר.

אסף אדיב: זכויות יתר של קבלנים ושל קבלני משנה ושל חברות כוח האדם ואחד מפיל על השני ואין בכלל שום אפשרות לתכנן.

אסף אדיב: אז מי בכלל ייקח עובדים כשהוא לא מעסיק.

אסף אדיב: אתה הולך לאתר גדול למשל בזיכרון יעקב חברת סולל בונה הולכת לבנות שם שכונה שלמה.

דני יתום: אני הבנתי את הסוגיה.

דני יתום: לא צריך לחזור.

אסף אדיב: לא תוכל סולל בונה לקלוט 20 עובדים באתר הזה, להכשיר אותם כי הם בכלל לא עובדים אלא זה הקבלן של הקבלן של הקבלן.

אסף אדיב: השאלה היא האם באיזה שהוא מקום רוצים לעשות איזה שהוא סידור עם חברות קבלניות רציניות שלוקחות על עצמן להעסיק את העובדים באופן ישיר, לתת את המנחה או את המדריך או המלווה הזה שיוכל להכניס את האנשים, זה דורש סיוע של הממשלה.

אסף אדיב: אנחנו מבחינתנו התוכנית הזאת נראית לנו תוכנית שיש בה אלמנט חיובי וחשוב ואנחנו מוכנים לתת לזה יד.

אסף אדיב: אני לא יכול להתחייב לגייס את העובדים, אני חושב שיש פוטנציאל.

אסף אדיב: זה תלוי בשפה בה אנחנו מדברים, תן שכר טוב ואנשים יבואו.

רן כהן: אני חושב שאמרתי בתוך הדברים, אני חושב שאחד הדברים שהם באמת בעלי משקל הכי גדול שהכנסת צריכה לשים את כל משקלה לעניין הזה של הפעלת התוכנית בממדים הרחבים ביותר של קליטת עובדים ישראלים.

רן כהן: זה לדעתי הדבר בעל המשמעות הגדולה ביותר.

רן כהן: מאד יכול להיות אם אתה תרצה בכך, אדוני היושב ראש, שהיה כדאי לקיים גם באמת ישיבה עם שר הביטחון או עם סגנו ולדון אתו לגבי הסוגיה הזאת של עובדים פלסטינים.

רן כהן: משום שמציאות אחת נמצאת ברצועת עזה, מציאות אחרת ישנה ביהודה ושומרון, הסוגיה הזאת היא בהחלט פתוחה.

רן כהן: זה שיש איזה החלטות בקנה מידה אטומי זה עדיין לא אומר שיש בהן שכל אטומי.

רן כהן: אולי שווה באמת בסוגיה הזאת לדבר בעניין.

רן כהן: אבל אני באמת חושב שהממשלה בשנה האחרונה, ממשלה פושעת באי הפעלת התוכנית הזאת של העסקת עובדים ישראלים בענף הבנייה.

רן כהן: פשוט פשע, אין לי מילה אחרת.

דני יתום: התחלנו לדבר על עובדים זרים אבל הגענו מהר מאד לעובדים הישראלים וזה כנראה נכון לא רק בענף הבניין, זה נכון וצריך יהיה להיות נכון גם בתחומים אחרים.

דני יתום: מבחינה עקרונית מדיניות הממשלה היא נכונה.

דני יתום: התהליך של הפחתת מספרם של העובדים הזרים והכנסה במקומם של עובדים ישראלים לענף הבניין כמדיניות וגם לענפים אחרים, היא מדיניות מקובלת עלי, היא מדיניות נכונה לחלוטין.

דני יתום: אנחנו רוצים לספק עבודה קודם כל, כמו שאמר חבר הכנסת רן כהן, ולפני כל דבר אחר, לאזרחינו שלנו.

דני יתום: ואנחנו מכירים את היקף האבטלה במדינת ישראל, אנחנו מכירים את היקף תשלומי ההעברה במדינת ישראל שבתוכם גם דמי אבטלה והשלמת הכנסה וכיוצא באלה הדברים ואנחנו חייבים ככנסת להפעיל לחץ על הממשלה על מנת להביא לכך שסדר העדיפויות של הממשלה יהיה נכון ושפתרונן של הבעיות הללו אכן יבוא ויבוא בהקדם האפשרי.

דני יתום: החברה במדינת ישראל היא חברה שנמצאת במצוקה, סובלת מאבטלה בהיקף של למעלה מ- 10 אחוז, 9.1 אחוז, זה עדיין פי פעם וחצי יותר מאשר מה שמקובל במדינות ה- OECD .

דני יתום: יותר מאשר מפעם וחצי שזה המדינות המפותחות ואנחנו הרי רוצים להגיע עם הכלכלה שלנו, לפי ההבטחות הצודקות והגישה הנכונה של שרי האוצר לדורותיהם, הרי אנחנו רוצים להגיע לסטנדרטים של מדינה אירופאית ממוצעת ומתוקנת.

דני יתום: איך עושים את זה זו הבעיה.

דני יתום: התוכנית חייבת להיות תוכנית משולבת.

דני יתום: אני שמח מאד על כך שהתאחדות הקבלנים והבונים והנציגים הרלבנטיים של ממשלת ישראל, הגיעו לאותה הבנה והסכמה אבל אני מיצר מאד על כך שהממשלה עדיין לא פרסמה את תוכניתה.

דני יתום: ואני לוקח על עצמי את החובה הלא נעימה לחמר בממשלה, לחמר פירושו של דבר לרדוף אחרי הממשלה, לרדוף אחרי הממשלה על מנת להבטיח שהתוכנית הזאת תפורסם בהקדם האפשרי וכתוצאה מכך יוסר לפחות מכשול אחד גדול שלא מאפשר היום להתאחדות הקבלנים והבונים לנצל את החלק שצריך להיות מנוצל על ידם על מנת לקדם את עניין העבודה בענף הבניין.

דני יתום: מר רענן דינור, מנכ"ל משרד התמ"ת הבטיח תוך ימים.

דני יתום: אני מבקש לקבל דיווח, פה נציגיו הבכירים, תומר, אפרים ושלום, אני מבקש להעביר למנכ"ל התמ"ת שאני מבקש לקבל דיווח ממנו על כך שעד סוף השבוע התוכנית הזאת מתפרסמת ואם אי אפשר שיאמר לי למה.

דני יתום: כי אנחנו סיכמנו תוך ימים ספורים בטלפון.

דני יתום: אז תוך ימים ספורים בעיני זה עד סוף השבוע.

דני יתום: אם עד סוף השבוע התוכנית מתפרסמת אז יצאנו מהדיון הזה נשכרים משהו למרות שאני לא אקשור קשרים לא לעצמי ולא לאף אחד אחר.

דני יתום: כי יודקה כבר משך לי את השטיח קודם מתחת לרגליים ואמר שהוא יודע שמנכ"ל המשרד הבטיח לעשות זאת תוך ימים.

דני יתום: אבל גם אם אני הועלתי ולו במקצת יצאתי נשכר.

דני יתום: הנקודה הנוספת זה החוסרים.

דני יתום: הפערים אם אכן לא אם אכן אני מקבל את המספרים כפי שהוצגו כאן על ידי יודקה ועל ידי נציג משרד הבינוי והשיכון, יוסי שבת שדווקא בתחום הזה של העבודות הרטובות יש מחסור של כעשרת אלפים פועלים, עובדים וצריך לתת לזה מענה.

דני יתום: המענה לדעתי צריך להינתן על ידי שילוב או חיבור הפתרונות הבאים- אחד, on the job training, תצא התוכנית הזאת לדרך ויכול להיות שכבר אפשר לגייס כמה אלפים בודדים שילמדו אותם לעשות טיט - עוד עושים טיט?

דני יתום: הדבר השני, חברים יקרים, לעודד עובדים ישראלים שהם וטרנים של ענף הבנייה, אתם בעצמכם אמרתם שעזבו, זה בתוכנית השיווק הזאת לעודד עובדים ישראלים שהם וטרנים, שהם בוגרי ויוצאי ענף הבנייה במקצועות האלה, לחזור חזרה.

דני יתום: הדבר השלישי, אני חושב גם כן שבהיעדר פתרון מוסדי ישראלי מסודר מספיק מבחינה מספרית, קרי, עדיין יחסרו כמה אלפי עובדים, עדיפים עובדים פלסטינים על עובדים זרים.

דני יתום: זאת עמדתי.

דני יתום: וצריך יהיה לבדוק את העניין הזה.

דני יתום: אני יכול להבין מה הסיבה שבעטיה הממשלה החליטה שעד סוף שנת 2008 לא יהיו בכלל יותר עובדים פלסטינים בתוך מדינת ישראל אלא אם כן יכון שלום.

דני יתום: כי אם יהיה שלום עד אז, אני לא יודע אם יהיה, אבל אם יהיה שלום עד אז , אז כמובן שייכנסו יותר מאשר המספר הזה שעליו אנחנו מדברים כחסרים לענף הבניין, ייכנסו יותר מהמספר הזה פלסטינים לעבוד במקומות אחרים.

דני יתום: אני מזכיר לכם שבעבר כאשר מערכת היחסים בין ישראל לבין הרשות הפלסטינית היתה מערכת יחסים יותר הדוקה עבדו כאן 120 אלף פלסטינים חוקיים לא רק בענף הבניין אלא בכלל.

דני יתום: 120 אלף פלסטינים חוקיים אבל עוד איזה 120 אלף לא חוקיים והתופעה של ליד כל חוקי נמצא לא חוקי היא כנראה תופעה שהיא בחזקת הגדרה של הטבע מכיוון שזה המצב היום גם כשמדובר על העובדים הזרים הלא חוקיים, מספרם בערך כמספר העובדים הזרים החוקיים או מהגרי העבודה.

דני יתום: אז אני בעד שבעדיפות יהיו כאן פלסטינים על פני פתיחת השמיים לעובדים זרים נוספים.

דני יתום: ונראה מה אפשר יהיה לעשות כדי לטפל בזה.

דני יתום: אם צריך יהיה את אם תזדקק או אם נזדקק להתערבות שלי אני כמובן אתערב מול משרד הביטחון כדי לתת מענה לתקופת הזמן על מנת שהמענה הזה יהיה בחזקת מענה מגשר.

דני יתום: לגבי החברה הטורקית – נושא שעלה כאן - אני אבדוק את זה לא כאן אלא במסגרת אחרת כדי לנסות וללמוד את העניין בצורה יותר מלאה.

דני יתום: אני לא יודע לחוות בעניין הזה דעה מכיוון שאני לא מכיר את הפרטים ואני לא רוצה שהפרטים האלה יוצגו דווקא בחדר הזה והיום.

דני יתום: אלה הדברים.

דני יתום: אני מבקש תעמדו אתי בקשר אם צריך, יודקה, ונציגי משרדי הממשלה הרלבנטיים, אני מבקש גם שתתכנסו פעם נוספת.

דני יתום: משרד התמ"ת יחד עם התאחדות הקבלנים כדי לראות איך פותרים את הפער הזה של עשרת אלפים לראשון בנובמבר.

דני יתום: כי ככה הבנתי שבראשון לנובמבר חסרים לנו על הפיגומים וליד הפיילות שעושים בהם את הטיח, פעם עשו את זה בתוך פיילות.

דני יתום: אנחנו נמצאים היום ב- 20 לספטמבר, אני מבקש שחודש מהיום, ב- 20 לאוקטובר, ערן, לדווח לי מה קורה האם נמצא פתרון.

דני יתום: מי שצריך לדווח לי זה שניים.

דני יתום: משרד התמ"ת ויודקה.

דני יתום: להרים אלי טלפון ולהגיד לי, יש פתרון לבעיית המחסור בידיים עובדות לטווח הזמן המיידי או שהבעיה הזאת נפתרה.

דני יתום: תודה רבה ושנה טובה.