ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 477, 2005-07-18 11:40

אברהם פורז: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

אברהם פורז: על סדר יומנו: הצורך בהקמת בית-ספר חדש בכפר עילבון – הצעה לסדר היום של חבר הכנסת בשארה.

ג'מאל זחאלקה: אני ממלא מקומו.

ג'מאל זחאלקה: אפתיע אותך, אדוני היושב-ראש, בהצגת העניין בצורה קצרה ותכליתית.

ג'מאל זחאלקה: יש בעילבון בית-ספר אחד, שלומדים בו 950 תלמידים ב-30 כיתות, והוא בנוי על פני 5.5 דונמים.

ג'מאל זחאלקה: על-פי כל הסטנדרטים המקובלים בעולם זה מצב בלתי אפשרי.

ג'מאל זחאלקה: יש צפיפות גדולה מאוד, התשתיות לא מתאימות.

ג'מאל זחאלקה: צריך לבנות בית-ספר חדש.

ג'מאל זחאלקה: כבר קיימת חלקת קרקע המיועדת לבית-הספר, אולם עניינים טכניים מעכבים את הבנייה.

אברהם פורז: הרשות המקומית צריכה לבנות בית-ספר.

אברהם פורז: למה היא לא בונה?

ג'מאל זחאלקה: אנחנו צריכים שני דברים: אחד, שמשרד החינוך יסכים להקצות תקציב לבית-הספר, ושניים, ללחוץ על מינהל מקרקעי ישראל כדי לזרז את העניינים.

אברהם פורז: מה הפסול בבית-הספר הקיים?

ג'מאל זחאלקה: הוא צפוף מאוד.

אברהם פורז: אי אפשר לבנות בו כיתות נוספות?

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר, בגלל המבנה שלו.

אברהם פורז: האם צפוי גידול במספר התלמידים?

ג'מאל זחאלקה: יש גידול כל הזמן.

אברהם פורז: אתה אומר שצריך למצוא מקום ליותר תלמידים אך לא לבנות עוד בניין במתחם הקיים הצפוף.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר.

ג'מאל זחאלקה: אין איפה.

מוחמד ברכה: על-פי החוק יש תקן על היחס בין מספר התלמידים בבית-ספר לבין השטח.

סמיר אבו זיאד: אמורים להיות 24 דונם, לבית-ספר יסודי ולחטיבת ביניים.

אברהם פורז: אתם אומרים: אם צריך גידול, לא במבנה הקיים אלא צריך לבנות בית-ספר חדש, מתחם חדש, כדי שתהיה רווחה.

סמיר אבו זיאד: בית-הספר הזה קיים כבר 50-60 שנים, משנת 1946.

ג'מאל זחאלקה: כבר בשנת 2001 היתה הסכמה במשרד החינוך, שהכיר בצורך לבנות מבנה חדש לחטיבת ביניים והסכים לקצר את ההליכים.

ג'מאל זחאלקה: היום יש בעיה עם חטיבות ביניים, אבל לא ניכנס לעניין הזה.

אברהם פורז: מר בן-דרור, כאשר צריך להקים בית-ספר חדש, המימון של המבנה כולו מכספי מדינה?

גדעון בן-דרור: המימון של הבנייה – כן.

אברהם פורז: הרשות המקומית בונה בכספי מדינה?

גדעון בן-דרור: נכון.

ג'מאל זחאלקה: הבקשה פשוטה, שיאושר תקציב לבניית בית-ספר חדש.

אברהם פורז: במי זה תלוי?

אברהם פורז: מי הרשע שלא מאשר?

ג'מאל זחאלקה: משרד החינוך.

אברהם פורז: תיכף נגלה את מי צריך להאשים.

ג'מאל זחאלקה: כפי שאמרתי, משרד החינוך אישר כבר בשנת 2001 הקמת בית-ספר והכיר בצורך לבנות בית-ספר חדש.

יהודית גידלי: מה קרה מ-2001 ועד היום?

ג'מאל זחאלקה: ב-2001 נתקבלה ההחלטה, אך מאז לא קרה שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: לא הצליחו להשיג אישורים לקרקע.

ג'מאל זחאלקה: יש חלקת קרקע מיועדת.

אברהם פורז: מה זאת אומרת?

אברהם פורז: נתקלו בבעיה בתוכנית בניין עיר?

ג'מאל זחאלקה: זה מתעכב בשל מינהל מקרקעי ישראל.

אברהם פורז: מינהל מקרקעי ישראל צריך להקצות את הקרקע לרשות המקומית, לתת לה חכירה.

סמיר אבו זיאד: יש הסכמה עקרונית.

אברהם פורז: יש תב"ע על-פיה זה שטח המיועד למבנה ציבורי, שטח חום?

סמיר אבו זיאד: לא.

סמיר אבו זיאד: התוכנית הוגשה, אבל בשל כל מיני סיבות לא אושרה.

אברהם פורז: גם התב"ע עדיין לא מאושרת?

סמיר אבו זיאד: לא.

אברהם פורז: מינהל מקרקעי ישראל חתם על תב"ע של בניין ציבורי?

ג'מאל זחאלקה: אני מבין שמשרד החינוך אומר שלא חסר כסף.

ג'מאל זחאלקה: נאמר לי שבשנה שעברה הוחזרו 70 מיליון שקל לתקציב משרד החינוך, כסף שלא נוצל לבניית כיתות בסקטור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הבעיה כאן לא כספית.

אברהם פורז: אז מה הבעיה?

אברהם פורז: אולי אין תב"ע?

אברהם פורז: אולי אין הקצאת קרקע במינהל מקרקעי ישראל?

אברהם פורז: אדוני ראש המועצה, מה חסר לכם?

סמיר אבו זיאד: חסר לנו תקציב ואז נוכל להתקדם במינהל.

אברהם פורז: יש לכם תב"ע מאושרת לבניית בניין ציבורי?

סמיר אבו זיאד: לא.

סמיר אבו זיאד: אנחנו בתהליך.

אברהם פורז: מה המצב?

אברהם פורז: זה קרקע חקלאית?

סמיר אבו זיאד: כן, הקרקע חקלאית במקור.

אברהם פורז: יש תוכנית מופקדת?

סמיר אבו זיאד: לא.

סמיר אבו זיאד: יש תוכנית שעכשיו ראינו במשרד הבינוי והשיכון שמקדמים אותה באופן מסיבי.

אברהם פורז: תוכנית כללית גדולה יותר?

סמיר אבו זיאד: של אותו שטח.

אברהם פורז: רק לשטח הזה, או שהיא כוללת גם שטחים נוספים?

סמיר אבו זיאד: תוכנית רחבה יותר, בסך הכול 150 דונמים.

אברהם פורז: למה מיועדים 150 הדונמים הללו?

סמיר אבו זיאד: זה כולל שטח מינהל, שטח פרטי ו-15 דונם שטח ציבורי להקמת בית-הספר הזה.

סמיר אבו זיאד: יש גם אפשרות שנחלק את זה לשניים, שנלך רק על - - -

אברהם פורז: זה מה שרציתי להציע לכם.

אברהם פורז: תלכו קודם כול על תב"ע נקודתית, רק לבית-הספר, שלא שנוי במחלוקת, וכל היתר תעשו בתוכנית נפרדת, כדי שלא תתקעו עם בית-הספר בגלל דברים אחרים.

סמיר אבו זיאד: גם בנושא הזה, אם יהיה לי תקציב וקצת לחץ על המינהל - - -

אברהם פורז: אתה עוד לא בשלב התקציב, לדעתי.

אברהם פורז: בלי תב"ע לא תוכל לבנות.

אורי אריאל: יש להניח שגם ב-2005 תחזירו את הכסף לאוצר.

אורי אריאל: בעזרת השם עד שנת 2006 תהיה תוכנית ואז יוכלו לתת לך כסף.

אורי אריאל: אתה יודע שלא תוכל לקבל כסף מהמדינה בלי תוכנית, אין מה לעשות.

אברהם פורז: יש כאן מישהו ממינהל מקרקעי ישראל?

אברהם פורז: אין.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע שאחד מחברי ועד ההורים ידבר ויציג את העניין.

זרייק נאדר: אני יושב-ראש ועד ההורים בעילבון.

זרייק נאדר: אקרא מכתב, שאחלק אותו בסוף הישיבה לחברי הוועדה.

זרייק נאדר: יושב-ראש וחברי ועדת החינוך, נציגי משרדי הממשלה, נוכחים נכבדים - - -

אברהם פורז: אם המכתב ארוך תוכל להשאיר אותו כאן ונכניס אותו לפרוטוקול.

אברהם פורז: תגיד לנו את העיקרון ונכניס את המכתב לפרוטוקול, כאילו אמרת.

אברהם פורז: (* המכתב מופיע בנספח)

זרייק נאדר: בעיקרון, בבית-הספר בעילבון חסרות הרבה פונקציות.

זרייק נאדר: חסרים בו חצרות, מגרשי משחקים, מקומות ישיבה, שטחים ירוקים עם הצללה, מעבדה לחטיבת הביניים.

קריאה: הוא לא תקני מבחינה בטיחותית.

זרייק נאדר: המבנה הוקם בשנת 1946 ובהדרגה נוספו לו נדבכים עד שנת 2003, על-פי גידול האוכלוסייה.

זרייק נאדר: יש בו הרבה מבנים שלא עונים על הסטנדרטים של משרד החינוך – פרוזדורים ברוחב 1.70 מטר במקום 2.40 מטר.

אברהם פורז: אנחנו הרי לא הורסים את הבניין הקיים.

מוחמד ברכה: אבל הבעיה מחמירה כאשר הצפיפות גדלה.

זרייק נאדר: הצפיפות הנוראית היא אחת הסיבות העיקריות לאלימות בבית-הספר.

זרייק נאדר: אין הפרדה בין חטיבת הביניים ובין בית-הספר היסודי.

אברהם פורז: לפי זה, בכל אוטובוס צריכה להיות אלימות, כי נורא צפוף.

זרייק נאדר: באוטובוס יושבים 3 דקות ויורדים בתחנה הבאה, אבל הצפיפות בבית-ספר של ילדים שרוצים להתפרץ ולהשתעשע ולשחק בהפסקות מובילה לאלימות.

זרייק נאדר: הם צריכים שטח.

זרייק נאדר: אני חושב שזאת אחת הסיבות העיקריות לאלימות בבית-הספר.

זרייק נאדר: יש מקרים רבים של אלימות, בגלל הצפיפות, והיו מקרים שילדים נחבלו.

אברהם פורז: השתכנענו שצריך בית-ספר חדש.

אברהם פורז: אתה מטיף עכשיו למשוכנעים.

שי כנעני: אני נציג משרד החינוך.

שי כנעני: קודם כול, אני רוצה להגיד לפרוטוקול שמשרד החינוך לא רשעים, כפי שנאמר בתחילת הדיון.

שי כנעני: אנחנו רוצים לבנות בית-ספר.

שי כנעני: כבר בשנת 2001 הוצאנו הסכמה.

שי כנעני: יתר על כן, קידמנו בעילבון, היתה לנו טיוטת פרוגרמה על קרקע, כדי שיוכלו להתחיל לתכנן, כדי שברגע שהקרקע תהיה בידיהם יוכלו להתקדם בתכנון.

שי כנעני: כאשר הם יתקדמו ויקדישו את הקרקע כהלכה, נשחרר את הפרוגרמות, ובעקבות זה הם יגמרו את התכנון ונשחרר את התקציב.

שי כנעני: קיים עלינו עדיין מוראו של מבקר המדינה, לכן אנחנו לא יכולים לשחרר פרוגרמות ולשחרר תקציבים טרם יושלמו כל הליכי השגת הקרקע ואישור התב"ע.

שי כנעני: בשנת 2002 תקצבנו לרשות כסף להשלמת בית-הספר היסודי ל-18 כיתות בשטח של 702 מטר, מה שהקל על המצב.

שי כנעני: לצערי הרב, אם קודם נאמר שיש 70 מיליון שקל אז בואו נציין שמינהל הפיתוח של משרד החינוך מנצל את תקציביו בלמעלה מ-95%.

אברהם פורז: ה-5% הנותרים זה עדיין כמה מיליונים טובים שלא נוצלו.

שי כנעני: אנחנו תלויים ברצון של הרשויות המקומיות לקחת את הכסף.

אברהם פורז: העניין ברור.

שי כנעני: מהתקציב שהוקצה אצלנו ב-2002 לבניית 702 מטרים בבית-הספר היסודי בעילבון עדיין נותרו 5% שהיא לא לקחה.

אברהם פורז: כשמדובר בבניית בתי-ספר, האם אתם עוזרים לרשויות מקומיות בהשגת האישורים הנדרשים, או שזה לא מעניין אתכם?

שי כנעני: אם הרשות מבקשת שנפנה למינהל מקרקעי ישראל כדי לזרז השגת קרקע ולהציג את חשיבות העניין, או אם מבקשים שנפנה לרשויות התכנון אנחנו עושים את זה ברצון רב.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שאפשר וצריך לעשות.

מוחמד ברכה: אני רוצה לברר על ה-5% שהוזכרו.

מוחמד ברכה: יש 5% שלא לקחו ולא ידענו עליהם.

מוחמד ברכה: גילו שיש להם כסף.

שי כנעני: 5% מבנייה של 700 מטר – זה המון כסף, כ-300,000 שקלים.

מחמוד דיאב: אני מפקח מחוז הצפון למגזר הערבי במשרד החינוך, התרבות והספורט.

מחמוד דיאב: אנחנו מדברים על בית-ספר עילבון.

מחמוד דיאב: רק להעמיד דברים על דיוקם.

מחמוד דיאב: חבר הכנסת זחאלקה, ידידי, יש שם 750 תלמידים ולא 950 תלמידים.

ג'מאל זחאלקה: המספר שציינתי זה ביחד עם הגנים.

מחמוד דיאב: הגנים הם גנים.

מחמוד דיאב: אנחנו מדברים על בית-הספר האזורי.

מחמוד דיאב: בכל זאת, הייתי גם מנהל בית-ספר ואני מכיר את זה, ואני מכיר את בית-הספר בעילבון.

מחמוד דיאב: אנחנו מדברים על אחד מבתי-הספר הבודדים בצפון שיש לו א"ט, כלומר לא נעשתה בעילבון רפורמה, חטיבת ביניים, ב-40 השנים האחרונות.

אברהם פורז: זה טוב, לא? הם כיוונו למסקנות ועדת דברת.

מחמוד דיאב: זה רפורמת דברת בלי דברת.

אברהם פורז: אתה מזכיר לי את אשתי, ששמה כל מיני בגדים בארון ואחר-כך אומרת שהם חזרו למודה.

מחמוד דיאב: כבוד היושב-ראש, אנחנו מדברים על בית-ספר טוב מבחינת הישגיו, שנחשב לאחד מבתי-הספר הטובים.

מחמוד דיאב: אמנם השנה היתה קצת פאשלה במקצוע השפה הערבית אבל בשאר המקצועות ההישגים בבית-הספר עילבון טובים.

מחמוד דיאב: אנחנו יודעים גם שהוא נבנה בשלבים, כפי שאמר יושב-ראש ועד ההורים.

מחמוד דיאב: כלומר, הוא לא נבנה בבת אחת, ולכן תראה שם אגף ועוד אגף וחצר, זה נכון.

מחמוד דיאב: עקרונית, זה בית-ספר גדול יחסית, אבל הוא לא הגדול בצפון.

מחמוד דיאב: בנצרת יש לנו בתי-ספר יסודיים של 950 תלמידים.

אברהם פורז: תלוי מה גודל הטריטוריה.

אברהם פורז: הם טוענים שהטריטוריה קטנה.

שי כנעני: ניתן לכם תקציב בנייה.

שי כנעני: חבל על הוויכוח.

מחמוד דיאב: מר גדעון בן-דרור יושב על-ידי.

מחמוד דיאב: הוא יודע, כאשר היה בתפקידו הקודם בנינו בנצרת בתי-ספר של 28 כיתות על שטח של 6 דונמים, בשל האילוץ.

מחמוד דיאב: אבל לא נדבר על זה.

מחמוד דיאב: קרקע זה קרקע.

מחמוד דיאב: יטפלו בקרקע כפי שמטפלים.

מחמוד דיאב: אני מדבר על הפן הפדגוגי.

מחמוד דיאב: חלוקה לחטיבת ביניים ויסודי, בעידן הזה בוודאי אין מי שחושב על כך.

מחמוד דיאב: אם אנחנו צריכים לחלק את בית-הספר, צריך ללכת לחלוקה לאורך – כיתות א'-ט'.

מחמוד דיאב: ברגע שיהיה בית-ספר, לנו במחוז הצפון לא תהיה בעיה להתמודד עם זה.

מחמוד דיאב: יהיה בעילבון בית-ספר קטן – כיתה אחת בכל שכבה – ובית-ספר בינוני – 2 כיתות בכל שכבה.

מחמוד דיאב: כלומר, אין לנו מקום אפילו ל-4 כיתות מקבילות.

אברהם פורז: רבותי, העניין ברור לחלוטין.

אברהם פורז: אני מבין שהכסף מחכה.

אברהם פורז: אתם צריכים רק דבר אחד, לסיים עם מינהל מקרקעי ישראל ולסיים את התכנון.

אברהם פורז: אני רוצה לתת לכם עצה, כאדם שעסק שנים רבות בתכנון ובנייה.

אברהם פורז: תעשו שתי תוכניות, שתי תב"עות, תפרידו את היתר מהדבר הזה.

אברהם פורז: התוכנית לבית-הספר תוכל להתקדם במהירות רבה.

מוחמד ברכה: זה מה שהצעתי להם לפני הישיבה, גם בלי ניסיון תכנוני.

אברהם פורז: אני מציע שתיעזרו במשרד החינוך מול מינהל מקרקעי ישראל ומול גורמי התכנון, שיעזרו לכם לגמור את התכנון.

אברהם פורז: ברגע שיהיו לכם היתרים והכול אני מניח שהכסף יגיע.

אברהם פורז: אם לא יגיע, יש כאן חברי כנסת שעיניהם צופיות, בוחנות, משגיחות וסוקרות והם בוודאי יודיעו לנו.

אברהם פורז: אבל אם תתקלו בבעיה כלשהי, אנחנו מוכנים לקיים ישיבה נוספת ביחד עם גורמי התכנון וגורמי מינהל מקרקעי ישראל, לברר את סיבות העיכוב, אם יש.

סמיר אבו זיאד: מינהל מקרקעי ישראל אמר:

סמיר אבו זיאד: לכו למשרד הבינוי והשיכון כדי לעשות תוכנית גדולה יותר ולהכניס את זה בפנים.

אברהם פורז: אני חושב שצריך לשכנע אותם.

אברהם פורז: בית-ספר הוא בקונצנזוס.

אברהם פורז: לגבי דברים אחרים לפעמים מתחילות התנגדויות, כשאחד רוצה ושני לא רוצה.

אברהם פורז: לכן לדעתי צריך להפריד את פרויקט בית-הספר מהיתר.

אברהם פורז: לא שאני בעד שהיתר יתעכב, אבל לא כדאי לכרוך את זה, אפשר להתקדם.

אברהם פורז: חברי הכנסת יהיו אתכם בקשר.

אברהם פורז: אם תתקלו בקשיים ויהיה צורך, אנחנו מוכנים לקיים ישיבה נוספת של הוועדה בהשתתפות מינהל מקרקעי ישראל.

אברהם פורז: אנחנו מודים לכם מאוד על השתתפותכם.