ועדת המשנה לתיקון התקנון, כנסת 16, פרוטוקול מספר 17, 2005-07-12 12:00

רשף חן: אם יושב-ראש הוועדה אומר שהישיבה סגורה, ואף חבר לא מתנגד - הרי שיש לכך אישור של הוועדה, בזה נגמר העניין.

ארבל אסטרחן: כלומר, לא תמיד יש דיון בנימוקים למה פרוטוקול מסוים יהיה חסוי.

ארבל אסטרחן: אז אפשר לכתוב בסעיף (ד) שהוועדה רשאית את הנימוקים בפרוטוקול נפרד, לא לחייב.

רשף חן: לדעתי ההחלטה כי פרוטוקול לא יהיה פתוח לעיון הציבור צריכה להיות בפרוטוקול הגלוי - שיֵדעו שקיים פרוטוקול חסוי.

רשף חן: רק הנימוקים צריכים להיות בפרוטוקול החסוי.

ארבל אסטרחן: אולי אפשר להוריד את סעיף (ד) וזהו.

ארבל אסטרחן: אנחנו מורידים את סעיף (ד).

ארבל אסטרחן: לגבי פרוטוקולים שאינם פתוחים לעיון הציבור - סעיף 162: "(א) חבר הכנסת רשאי לעיין בפרוטוקולים שאינם פתוחים לעיון הציבור של ועדה שבה הוא חבר, לרבות פרוטוקולים מכנסות קודמות, אולם, הוא לא יהיה רשאי לעיין בפרוטוקולים של ישיבות חסויות של ועדת משנה מאותה כנסת או מכנסות קודמות, אם אין הוא חבר באותה ועדת משנה או יושב-ראש הוועדה; עיין חבר הכנסת בפרוטוקול שאינו פתוח לעיון הציבור, לא יצלמו, לא יפרסמו ולא יעבירו לעיונו של אחר".

ארבל אסטרחן: "(ב) פרוטוקולים שאינם פתוחים לעיון הציבור, יהיו פתוחים לעיונו אם עברה תקופה של 30 שנה מיום סיום הדיון בוועדה ו-50 שנה מיום סיום הדיון בוועדת משנה, זולת אם סבר יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון שיש בעיון משום פגיעה בביטחון המדינה, ביחסי החוץ שלה או בפעולות כלכליות בין-לאומיות חסויות או ביהודים ברחבי תבל וסיכון עלייתם לארץ".

ארבל אסטרחן: עכשיו אנחנו עוברים לפרק שעניינו הכרזת מצב חירום.

ארבל אסטרחן: את הפרק הזה העתקתי כמות שהוא מהתקנון הקיים.

ארבל אסטרחן: סעיף 133א הקיים אומר: "בפרק זה, 'מצב חירום' - כמשמעותו בסעיף 38 לחוק יסוד: הממשלה".

ארבל אסטרחן: חוק יסוד הממשלה אומר: "ראתה הכנסת שקיים במדינה מצב של חירום, רשאית היא, ביוזמתה או על פי הצעת הממשלה, להכריז על מצב חירום.

ארבל אסטרחן: התקופה לא תעלה על שנה.

ארבל אסטרחן: ראתה הממשלה שקיים מצב של חירום ושעקב דחיפות העניין יש להכריז על מצב חירום לפני שניתן לכנס את הכנסת, היא רשאית להכריז על מצב חירום לשבעה ימים.

ארבל אסטרחן: ההכרזות יפורסמו ב'רשומות'.

ארבל אסטרחן: הכנסת רשאית בכל עת לבטל הכרזה על מצב חירום".

ארבל אסטרחן: תקנון הכנסת מפרט מי בכנסת מכריז על מצב חירום ואיך זה נעשה.

רשף חן: יש משהו שצריך שינוי בפרק הזה?

ארבל אסטרחן: לדעתי לא.

ארבל אסטרחן: זה פרק די חדש בתקנון.

ארבל אסטרחן: אחר כך בא הפרק של תקנות שעת חירום, שגם הוא פרק חדש, שלם בפני עצמו, והעתקתי אותו כפי שהוא.

ארבל אסטרחן: גם כאן אין צורך בשינוי.

ארבל אסטרחן: אנחנו עוברים לפרק של הצעות חוק מטעם הממשלה - הליכי חקיקה.

ארבל אסטרחן: סעיף 169 (113 הקיים): "(א) הצעת חוק מטעם הממשלה תוגש לכנסת במסירתה ליושב-ראש הכנסת".

ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה להוסיף: "ותפורסם ברשומות".

ארבל אסטרחן: בעצם מה שמגישים לכנסת זה הרשומות, אז נוסיף את זה.

ארבל אסטרחן: "(ב) יושב-ראש הכנסת יניח את הצעת החוק על שולחן הכנסת ויעמידה על סדר היום".

ארבל אסטרחן: סעיף (ג) הקיים עבר להמשך, וסעיף (ד) הקיים הוא עכשיו סעיף (ג): "במידת האפשר יימסר לחברי הכנסת הערבים תרגום של הצעת החוק לערבית".

ארבל אסטרחן: הכוונה היא לנוסח הכחול של הצעת החוק, הצעת החוק בקריאה ראשונה, בתרגום לערבית.

רשף חן: אני מציע לוועדה להוריד את הסעיף הזה, הואיל ובפועל הוא לא מקוים.

ארבל אסטרחן: סעיף 170 מקביל לסעיף 114 הקיים.

ארבל אסטרחן: סעיף 114 היום אומר: "הדיון על הצעת החוק ייערך בשלוש קריאות".

ארבל אסטרחן: אנחנו חשבנו לכתוב: "שלבי החקיקה של חוק הם: הקריאה הראשונה, הקריאה השנייה והקריאה השלישית".

ארבל אסטרחן: סעיף 171 הוא מה שהיה 113(ג): "(א) הדיון בהצעת החוק לא יתקיים אלא אם כן ההצעה הונחה על שולחן הכנסת לפחות יומיים לפני מועד הדיון, אלא אם כן החליטה ועדת הכנסת, לבקשת הממשלה, על הקדמת הדיון, ובלבד שבעת ההצבעה על הקדמת הדיון נכחו בוועדת הכנסת לפחות שליש מחבריה הקבועים של הוועדה".

ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה להגיד לעניין הפטור מחובת הנחה: "על פי בקשת הממשלה בכתב שלוותה בדברי הסבר מפי נציגה, ובלבד שהצעת החוק הונחה על שולחן הוועדה".

ארבל אסטרחן: לסיפה אני חושבת שיש חשיבות.

ארבל אסטרחן: כשמבקשים פטור, אנחנו תמיד מתעקשים על זה שיעבירו לנו את הנוסח, אבל זה לא רשום בשום מקום.

ארבל אסטרחן: בעת הדיון על הפטור, אנחנו חייבים שיהיה לפנינו הנוסח הכחול כדי לראות על מה מבקשים פטור.

רשף חן: אני חושב שצריך להיות כך: "על פי בקשת הממשלה בכתב שלוותה בדברי הסבר מפי נציגה או בכתב" - את דברי ההסבר יכולים לתת גם בכתב - "ושאליה צורפה הצעת החוק".

אתי בן-יוסף: היום אני מורידה את נוסח הצעת החוק מהמחשב.

רשף חן: אז אולי נבהיר את זה: "ובלבד שנוסחה צורף לבקשה".

רשף חן: הרי מה שחשוב זה הנוסח.

ארבל אסטרחן: אנחנו רוצים את הנוסח הסופי.

ארבל אסטרחן: בפועל הם תמיד מצליחים להביא לנו את הנוסח הכחול.

ארבל אסטרחן: סעיף (ב) היא סעיף 115(א) הקיים: "בקריאה הראשונה, יתחיל הדיון בדברי הסבר של חבר הממשלה או של סגן שר, ויראו את דבריו כהצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה".

ארבל אסטרחן: היום דבריו לא תחומים בזמן.

ארבל אסטרחן: האם אנחנו רוצים לתחום את זה בזמן?

ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי מציעה" במשך זמן שלא יעלה על 15 דקות".

רשף חן: לדעתי לא צריך לתחום בזמן, אין לנו בעיה של פיליבסטר מצד הממשלה.

ארבל אסטרחן: סעיף (ג) הוא מה שכתוב היום בסעיף 115(ב), רק בניסוח קצת שונה.

ארבל אסטרחן: היום כתוב: "יתקיים הדיון לפי הסדרים שנקבעו בפרק הרביעי" - זה אומר שהדיון יהיה אישי, ויכול שיהיה סיעתי בתנאים מסוימים שכתובים שם, אבל הכלל הוא שהדיון אישי.

ארבל אסטרחן: לכן פה אנחנו אומרים: "הדיון בהצעת החוק יהיה אישי, ויכול שיהיה סיעתי לפי הוראות הפרק הרביעי".

ארבל אסטרחן: (ד) הוא 115(ג) הקיים: "חבר הממשלה או סגן שר רשאי להשיב בתום הדיון".

ארבל אסטרחן: גם את זה הציעה ועדת יצחק לוי לתחום ולהגיד: "במשך זמן שלא יעלה על 15 דקות, ורשאי הוא להשיב במועד אחר".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פה זה כן חשוב לדעתי, כי פה יכול להיות פיליבסטר.

ארבל אסטרחן: רשאי להשיב במועד אחר - זה קיים בפועל.

ארבל אסטרחן: השרים או הסגנים מבקשים לדחות את התשובה וההצבעה.

רשף חן: האם הם רשאים לדחות את התשובה או לדחות את התשובה וההצבעה?

ארבל אסטרחן: אי אפשר לדחות הצבעה.

ארבל אסטרחן: אם עולים להשיב, יש הצבעה.

ארבל אסטרחן: כי מה המשמעות של דחיית התשובה?

ארבל אסטרחן: אתה אומר: היה פה עכשיו דיון אישי, 30 חברי הכנסת דיברו, אני רוצה להכין את התשובה לאור מה שנאמר בדיון.

רשף חן: אז נוסיף את מה שהציעה ועדת יצחק לוי: "במשך זמן שלא יעלה על 15 דקות, ורשאי הוא להשיב במועד אחר".

ארבל אסטרחן: סעיף 171 (116(א) הקיים): "(א) הקריאה הראשונה תסתיים בהצבעה בעד ההעברה של הצעת החוק לוועדה או נגדה".

ארבל אסטרחן: "(ב) החליטה הכנסת נגד העברתה של הצעת החוק לוועדה, תוסר ההצעה מסדר יומה של הכנסת".

ארבל אסטרחן: היום כתוב: "חוזרת הצעת החוק לממשלה ותורד מסדר יומה של הכנסת".

ארבל אסטרחן: לדעתי מספיק: החליטה הכנסת נגד - תוסר ההצעה מסדר היום של הכנסת.

ארבל אסטרחן: סעיף 173 (117 הקיים, עם שינוי): "(א) החליטה הכנסת להעביר את הצעת החוק לוועדה, והיו הצעות שונות בנוגע לוועדה שאליה תועבר הצעת החוק או שלא הוצעה ועדה מסוימת, תקבע ועדת הכנסת את הוועדה שאליה תועבר הצעת החוק; יושב-ראש ועדת הכנסת יודיע לכנסת על החלטת ועדת הכנסת, ויראו את ההצעה כאילו הועברה לוועדה עם מסירת ההודעה".

רשף חן: האם ההודעה של יושב-ראש ועדת הכנסת היא לא מיותרת?

ארבל אסטרחן: לפעמים יש חשיבות למועד.

ארבל אסטרחן: אם ועדת הכנסת החליטה על ועדה מסוימת, הוועדה עוד לא יכולה להתחיל לדון.

ארבל אסטרחן: רק כאשר יושב-ראש הכנסת מודיע זאת לכנסת, אז רואים כאילו הצעת החוק הועברה אליה.

רשף חן: אם כך, נשאיר את הסיפה של הסעיף.

ארבל אסטרחן: כוכבית (2) לסעיף 117 אומרת כך: "אחר שהכריז יושב-ראש ישיבה, בתום ההצבעה, על העברת הצעת חוק או הצעה לסדר היום לוועדה פלונית, אין להיזקק להצעה אחרת".

ארבל אסטרחן: אבל בדרך כלל אז עולה ההצעה האחרת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום יש מצב שהוא לא תקין, אם כי הוא הושרש, שאחרי שמצביעים והיושב-ראש מודיע לאיזו ועדה זה עובר, אז קופץ מישהו ואומר שהוא מציע ועדה אחרת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא היה צריך להציע את זה לפני ההצבעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: דווקא את הנקודה הזאת צריך לחדד.

רשף חן: לדעתי, התהליך הנוכחי הוא ההגיוני, ולכן הוא זה שמתקיים.

רשף חן: לכן אני מציע להתעלם מהכוכבית.

רשף חן: מה שכתוב בה לא קיים במציאות, ואנחנו עוסקים עכשיו בהתאמת התקנון למציאות.

רשף חן: סעיף (ב) הוא 118(ג) הקיים, בשינוי.

רשף חן: סעיף 118(ג), לפי הנוסח היום, זה לא מה שקורה בפועל.

רשף חן: לפי הנוסח, רק ועדה שמשהו הועבר אליה והיא חושבת שזה לא צריך להגיע אליה, יכולה לבקש להעביר לוועדה אחרת.

רשף חן: בפועל, כל ועדה וכל חבר הכנסת מבקשים.

רשף חן: לכן הנוסח המוצע הוא כך: "הוועדה שהצעת החוק הועברה אליה, וכן ועדה אחרת וכל חבר הכנסת" - השאלה אם אתם רוצים לאפשר זאת לכל חבר הכנסת.

רשף חן: לא.

רשף חן: מי שמגיש בקשות כאלה, זה מישהו שיש לוקוס סטנדי.

רשף חן: במקרה הזה, זאת הוועדה שמבקשת שזה יועבר אליה.

רשף חן: לכן לא הייתי כותב כאן "כל חבר הכנסת", אלא "הוועדה שהצעת החוק הועברה אליה, או יושב-ראש ועדה אחרת המבקש כי הצעת החוק תועבר אליו".

ארבל אסטרחן: האם ניתן את האפשרות הזאת גם לממשלה?

רשף חן: כן, היא מציעת החוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כוכבית 1 בסעיף 116 אומרת: "בהתאם לנוהל מחליטה ועדת הכנסת, על פי פניית חבר הכנסת, להמליץ בפני הכנסת לשנות את החלטתה בדבר העברת הצעת חוק לוועדה, והעברתה לוועדה אחרת".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר, יש פה שני שלבים.

ארבל אסטרחן: בסעיף (ב) שהצעתי, שילבתי גם את הכוכבית הזאת.

ארבל אסטרחן: אז הנוסח יהיה כך: "הוועדה שהצעת החוק הועברה אליה, יושב-ראש ועדה אחרת שרוצה שהצעת החוק תעבור לדיון באותה ועדה, וכן מציע הצעת החוק [שבמקרה זה, זו הממשלה], רשאים לבקש מוועדת הכנסת כי תמליץ בפני הכנסת לשנות את החלטתה בדבר קביעת הוועדה לדיון בהצעת החוק, או כי ועדת הכנסת תשנה את החלטתה בדבר קביעת הוועדה שתדון בהצעת החוק ותודיע על כך לכנסת".

רשף חן: וזה שוב מבטא את המצב הקיים.

ארבל אסטרחן: בסעיף 174 יש משהו חדש שלא קיים היום, שזאת הצעה של ועדת יצחק לוי - כשהצעת חוק עוברת לוועדת הכנסת, היא תוכל לחלק את ההצעה להעביר כל חלק לוועדה שזה נמצא בתחום סמכותה.

ארבל אסטרחן: אנחנו עושים את זה רק בחוק ההסדרים, פה מציעים שזה יחול בכל מקרה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לשמור את זה רק לחוק ההסדרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שם נובע מכך שחוק ההסדרים הוא אסופת חוקים.

ארבל אסטרחן: סעיף 175(א), שהוא 118(א) הקיים: "הוועדה תדון בהצעת החוק שהועברה אליה".

ארבל אסטרחן: סעיף 175(ב) הוא סעיף 118(ב) הקיים, בשינוי, כי הנוסח הקיים הוא מסורבל: "(ב) היועץ המשפטי לממשלה, היועצים המשפטיים למשרדי הממשלה, ונציגיהם, יעמדו לרשות הוועדה ולרשות כל אחד מחבריה לכל עזרה שתידרש מהם בניסוח החוק, ההצעות וההסתייגויות".

ארבל אסטרחן: השאלה אם להוסיף פה את מה שהציעה ועדת יצחק לוי: "וזאת בנוסף לסיועו של היועץ המשפטי לכנסת ונציגיו".

ארבל אסטרחן: זה ברור, אבל זה לא כתוב.

רשף חן: תעשי סעיף (ג): "היועץ המשפטי לכנסת ונציגיו יעמדו לרשות הוועדה ולרשות כל אחד מחבריה" כפי שכתוב לגבי היועץ המשפטי לממשלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא הייתי כותב על היועץ המשפטי לכנסת ונציגיו שהם עומדים לרשות הכנסת, כי זה בעיניי אלמנטרי.

ארבל אסטרחן: זה מופיע בחוק הכנסת: "היועץ המשפטי לכנסת ייעץ לכנסת ולוועדותיה בכל עניין הנוגע להליכי החקיקה ויפעל להבטחת תקינותם".

רשף חן: אני חושב שחשוב שזה יהיה כתוב, למשל שכאשר יש דיון בוועדה ואחד החברים אומר "אני מבקש חוות דעת משפטית" - שיהיה מקור סמכות לכך שזה עומד לרשותו.

רשף חן: זה לא כתוב.

רשף חן: המובן מאליו הוא מובן מאליו, אבל זה צריך להיות כתוב.

רשף חן: הסעיף יהיה כך: "היועץ המשפטי לממשלה, היועצים המשפטיים למשרדי הממשלה, היועץ המשפטי לכנסת, ונציגיהם" וכו'.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עם כל הכבוד הראוי, הייתי מתחיל עם היועץ המשפטי לכנסת.

רשף חן: מאה אחוז.

רשף חן: "היועץ המשפטי לכנסת, היועץ המשפטי לכנסת, היועצים המשפטיים למשרד הממשלה, ונציגיהם" וכו'.

ארבל אסטרחן: את סעיף (ג) הציעה ועדת יצחק לוי: "הוועדה תקיים דיון בהצעת החוק, סעיף סעיף; הוועדה תחליט ותצביע על כל סעיף בנפרד".

ארבל אסטרחן: היום זה לא כתוב, וגם לא ממש קיים.

ארבל אסטרחן: יש מקרים שמצביעים על כל הצעת החוק בבת אחת.

רשף חן: כל סעיף (ג) מיותר.

רשף חן: כי אם מישהו רוצה שיצביעו על סעיף בנפרד, יש לו יכולת להגיש הסתייגות ואז מצביעים על ההסתייגות שלו.

רשף חן: אם אין הסתייגויות, מצביעים על כל הצעת החוק כמקשה אחת.

רשף חן: זה מה שעושים, וזה תהליך הגיוני.

ארבל אסטרחן: גם את סעיף (ד) הציעה ועדת יצחק לוי: "הועברה הצעת חוק לוועדת משנה, תדון ועדת המשנה בהצעת החוק סעיף סעיף" - בהתאם למה שנאמר כאן, נמחק את המילים "סעיף סעיף" - ותביא את הצעתה לאישור הוועדה, ורשאית הוועדה לאשר את הצעתה" - צריך להיות "של ועדת המשנה", ונמחק כאן את המילים "ללא דיון והצבעה על כל סעיף" - "ואולם, ועדת המשנה, כל אחד מחבריה וכל אחד מחברי הוועדה, רשאים לבקש דיון נוסף בוועדה בכל סעיף או סעיפים בהצעת החוק, להחליט בהם ולהצביע עליהם".

ארבל אסטרחן: זה קורה בפועל, אני לא יודעת אם צריך להגיד את זה.

רשף חן: "ועדת המשנה תביא את הצעתה לאישור הוועדה".

רשף חן: נקודה.

ארבל אסטרחן: זה ברור, כי לוועדת המשנה אין סמכות לחוקק.

ארבל אסטרחן: נכתוב כך: "הועברה הצעה לוועדת משנה, תדון ועדת המשנה בהצעת החוק ותביא את הצעתה לאישור הוועדה".

ארבל אסטרחן: סעיף 176 זהה לסעיף 119 הקיים: "הוועדה רשאית להציע תיקונים בהצעת החוק ככל שייראה לה, ובלבד שתיקונים כאלה לא יחרגו מגדר הנושא של הצעת החוק; היתה הצעת החוק תיקון לחוק קיים, רשאית הוועדה להציע תיקונים שאינם חורגים מגדר הנושא של הצעת החוק, אף אם הם נוגעים לסעיפים של החוק שאינם נזכרים בהצעת החוק".

רשף חן: מה לגבי תיקון של סעיפים בחוקים אחרים, שהם עדיין בגדר הנושא?

ארבל אסטרחן: התיקונים האלה הם בגדר הנושא.

ארבל אסטרחן: נאמר כאן:

ארבל אסטרחן: הוועדה רשאית להציע תיקונים בהצעת החוק ככל שייראה לה, ובלבד שלא יחרגו מהגדר הנושא.

ארבל אסטרחן: זה בסדר.

ארבל אסטרחן: הסיפה של הסעיף הזה באה להבהיר שזה שאתה מציע תיקונים להצעת חוק מסוימת, לא מאפשר לך עכשיו לדחוף תיקונים שבכלל לא קשורים לנושא.

רשף חן: זה עולה מהרישה.

רשף חן: ההבהרה בסיפה היא מצרה.

רשף חן: היא אומרת את המובן מאליו, שאם זה בגדר הנושא, אני יכול לתקן סעיפים אחרים בהצעת החוק.

רשף חן: אבל היא לא אומרת דבר נוסף שהוא מובן מאליו - שאני יכול לתקן גם חוקים אחרים אם תוך כדי הדיון, הייעוץ המשפטי אומר שצריך לעשות תיקון עקיף לחוק אחר, וזה בגדר הנושא.

רשף חן: לכן אני חושב שהסיפה היא מיותרת.

רשף חן: מה שאנחנו רוצים להגיד, נובע מהרישה.

ארבל אסטרחן: הסיפה היא הבהרה, אני חושבת שכן יש בה חשיבות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם אני חושב שזה חשוב.

רשף חן: קיבלתי.

ארבל אסטרחן: סעיף 177 (120 הקיים פלוס כוכביות): "(א) הוצע בוועדה תיקון להצעת חוק, וחבר הוועדה או נציג הממשלה טוען, כל עוד לא סיימה הוועדה את דיוניה בהצעת החוק, שהתיקון המוצע חורג מגדר הנושא של הצעת החוק, יביא יושב-ראש הוועדה את הדבר לפני ועדת הכנסת, ויושב-ראש ועדת הנסת יעמידו כסעיף ראשון על סדר יומה בישיבתה הרגילה הראשונה לאחר מכן; החלטת ועדת הכנסת תהא סופית".

ארבל אסטרחן: "(ב) נשמיעה הטענה מפי חבר הכנסת שאינו חבר בוועדה, תחליט הוועדה אם להביא את הדבר לפני ועדת הכנסת".

ארבל אסטרחן: "(ג) לחלופין - במקום להוסיף בסעיף (א) את המילים "כל עוד לא סיימה הוועדה את דיוניה בהצעת החוק" אפשר לומר: "ניתן לטעון טענה של חריגה מגדר הנושא, כל עוד ההצעה נדונה בוועדה, והטוען אותה אינו מוגבל רק לשלב הדיון בהצעת התיקון שאליו היא מתייחסת", שזה הנוסח של הכוכבית.

רשף חן: סעיף (א) כפי שניסחת אותו הוא בסדר גמור, ואז סעיף (ג) יורד.

ארבל אסטרחן: "(ד) החליטה ועדת הכנסת כי הצעה לתיקון הצעת חוק חורגת מגדר הנושא של הצעת החוק, לא ניתן יהיה לכלול אותה בהצעת החוק ואף לא להגישה כהסתייגות".

ארבל אסטרחן: "(ה) הצעת החוק תונח על שולחן הכנסת לקריאה שנייה, רק אחרי שוועדת הכנסת תיתן החלטתה" - זה לא כתוב היום וועדת יצחק לוי הציעה לכתוב כהבהרה, כדי שהשר לא יגיד: אני מניח את זה, בינתיים ועדת הכנסת תדון.

ארבל אסטרחן: לא מניחים עד שוועדת הכנסת החליטה, וגם הגבלנו את ועדת הכנסת לישיבתה הקרובה.

רשף חן: בואו נוסיף שלפני ההחלטה של ועדת הכנסת, תינתן חוות דעת של הייעוץ המשפטי לכנסת.

ארבל אסטרחן: זה בעצם מה שקורה.

ארבל אסטרחן: אני תמיד מבקשת שיבוא היועץ המשפטי של הוועדה, שבקיא בנושא ויכול להסביר על מה החוק ולמה זה נושא חדש.

רשף חן: אם אתם אומרים שזה ממילא קורה, אז על אחת כמה וכמה שיש להוסיף את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל כך אתה מבזה את היועץ המשפטי, כי הרבה פעמים ההחלטה היא פוליטית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היועץ המשפטי יטען למה זה חורג מגדר הנושא, וחברי הכנסת יגידו ההיפך.

רשף חן: זה לא מבזה את היועץ המשפטי.

רשף חן: הוא יגיד: ההחלטה פוליטית.

רשף חן: הנושא הזה אמור להתקבל לגופו של עניין, הוא לא אמור להיות פוליטי.

רשף חן: אם מישהו יודה שההחלטה התקבלה פוליטית, זה ייפסל.

ארבל אסטרחן: בכוכביות יש דוגמאות לכך.

ארבל אסטרחן: ערוץ 7 היה נושא חדש, ובית המשפט פסל את הסעיף הזה.

ארבל אסטרחן: חבר הכנסת פורז טען כי חלק החוק הנוגע לשידורי חדשות על-ידי ערוצים ייעודיים מהווה נושא חדש, וזה נפסל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בכוכבית כתוב גם: "זהו מסוג העניינים שבו יש ליתן משקל ניכר לעמדת הוועדה הנוגעת בדבר ולהחלטת ועדת הכנסת, על פיה אין מדובר בנושא חדש".

רשף חן: מי שירצה, יבקש חוות דעת והוא זכאי לקבל אותה תמיד.

רשף חן: אבל האמת היא שזה נושא משפטי פרופר.

רשף חן: זה מסוג הנושאים שבכלל לא צריכים להיות מסורים לפורום הפוליטי.

רשף חן: הייעוץ המשפטי צריך לפסוק לכאן או לכאן, ואנחנו צריכים להצביע.

רשף חן: לכל הפחות צריכה להיות פה חוות הדעת של היועץ המשפטי שלנו.

רשף חן: הרעיון שאנחנו מקבלים פה החלטה בשאלה משפטית בלי ייעוץ משפטי - הוא מגוחך.

ארבל אסטרחן: כשחוקקו את החוק היה על זה דיון בשאלה האם לכתוב שחוות הדעת של היועץ המשפטי לכנסת מחייבת, והחליטו שלו.

ארבל אסטרחן: נתנו לעניין זה את הדוגמא של קביעת ועדה.

ארבל אסטרחן: את סעיף (ה) אני משאירה כמות שהוא.

ארבל אסטרחן: בתקנון הקיים יש כוכבית האומרת: "ועדת הכנסת קבעה לעצמה כלל מנחה, לפיו, כאשר בעת הקריאה הראשונה של הצעת החוק מודיע השר או סגן השר כי בדעתו להציע תיקונים להצעת החוק, ולאחר מכן מועלית בוועדה טענה של חריגה מגדר הנושא, לא תראה ועדת הכנסת את התיקון המוצע כחורג מגדר הנושא".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא חדש במובן זה שחברי הכנסת היו מודעים לכך כאשר הצביעו על הצעת החוק בקריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: השר או סגנו מציג נוסח כחול, ואומר: דעו לכם שבוועדה ארצה להכניס גם את הנושא הזה.

ירדנה מלר-הורוביץ: או שבדיון אחר מחברי הכנסת אומר "חבל שלא התייחסתם לזה", והשר אומר:

ירדנה מלר-הורוביץ: אין מניעה שאוסיף את זה להצעת החוק.

רשף חן: אני מציע כך.

רשף חן: לפני סעיף (ד), שזה השלב שבו ועדת הכנסת מחליטה את ההחלטה, נכתוב כך: אחד, "כל חבר בוועדת הכנסת רשאי לבקש חוות דעת של הייעוץ המשפטי של הכנסת אם הנושא חורג מגדר הנושא או לא".

רשף חן: זה תיאור של המצב הקיים גם היום, זה לא חידוש.

רשף חן: שניים, נוסיף מה שנאמר בכוכבית: "אם בעת הקריאה הראשונה של הצעת החוק מודיע מציג החוק כי בכוונתו להציע תיקונים להצעת החוק, תילקח הודעתו זו בחשבון בעת הדיון בטענה של חריגה מגדר הנושא".

רשף חן: כי השאלה מה הוא הודיע, האם הודיע באופן כללי, איזה פירוט הוא נתן.

רשף חן: זאת שאלה שאי אפשר לכמת אותה מראש.

ארבל אסטרחן: סעיף 178 הוא סעיפים 121-122 הקיימים, בשינוי: "(א) הוועדה רשאית בכל עת לעשות אחד מאלה, ועליה להודיע על כך לכנסת - ".

ארבל אסטרחן: סעיפים 121 ו-122 מדברים על חלוקת הצעות חוק.

ארבל אסטרחן: לזה תמיד צריך אישור ועדת הכנסת, וזה משהו מאוד טכני כי היא לא מכירה את החוק.

ארבל אסטרחן: השאלה אם נדרש אישור ועדת הכנסת לדברים האלה, או שהוועדה הרלוונטית יכולה להחליט ביוזמתה.

ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה למחוק מסעיף 122 הקיים את המילים "על פי יוזמתה ובאישור ועדת הכנסת".

ארבל אסטרחן: אגיד מה הדברים שיכולה להחליט הוועדה שדנה בהצעת החוק.

ארבל אסטרחן: הוועדה יכולה להחליט שהיא רוצה להגיש את הצעת החוק שהועברה אליה כשתי הצעות חוק נפרדות, בעת ובעונה אחת או במועדים שונים.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, היא רוצה בחלק להמשיך לדון וחלק להגיש, או שהיא רוצה להגיש שתי הצעות חוק ביחד.

ארבל אסטרחן: היום, אם היא רוצה חלק מהצעת החוק להשאיר אצלה וחלק להביא למליאה, היא צריכה אישור הכנסת לשם כך, ורואים את זה כאילו זאת עוד קריאה ראשונה של חלק החוק.

ארבל אסטרחן: זה מה שאומר 121 הקיים, זה מאוד מסורבל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי זה מיותר.

רשף חן: את בעצם אומרת כך: "הוועדה רשאית בכל עת לעשות אחד מאלה, ועליה להודיע על כך לכנסת" - היא לא צריכה רשות, אלא הודעה.

רשף חן: זה התיקון.

ארבל אסטרחן: נכון, היא תחליט והיא רק מודיעה, בלי אישור של ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: "(1) למזג שתי הצעות חוק או יותר שעברו קריאה ראשונה ולהביאן כהצעת חוק אחת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בכנסת".

רשף חן: אני מציע להגיד: "למזג שתי הצעות חוק או יותר שעברו קריאה ראשונה, והמונחות לפניה".

רשף חן: זה לא מובן מאליו.

ארבל אסטרחן: נכתוב: "שעברו אליה אחרי הקריאה הראשונה".

ארבל אסטרחן: "(2) לחלק הצעת חוק לשתי הצעות חוק או יותר".

רשף חן: לחלק הצעת חוק שהועברה אליה לשתי הצעות חוק או יותר.

ארבל אסטרחן: בסדר.

ארבל אסטרחן: אני ממשיכה: "לפי סעיפים או לפי נושאים או בחלוקה אחרת, ולהביאן כהצעות חוק נפרדות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בכנסת".

ארבל אסטרחן: כתבתי "לפי סעיפים או לפי נושאים או בחלוקה אחרת", כי זה נמצא בכוכבית.

ארבל אסטרחן: הסיבה לכך היתה הצעת חוק טל.

ארבל אסטרחן: רצו להביא לאישור את כל החוק אבל כהוראת שעה.

ארבל אסטרחן: ואז אמרו שאפשר גם לחלק לפי תקופות.

ארבל אסטרחן: הצעת החוק שהממשלה הציעה היתה לחמש שנים.

ארבל אסטרחן: אמרו: אנחנו מעלים עכשיו למליאה הצעה שכל החוק יהיה בתוקף למשך שנה, ואת כל החמש שנים אנחנו משאירים בוועדה.

ארבל אסטרחן: באו לוועדת הכנסת שתתיר לחלק לפי תקופות, ובהתאם לכך יש כוכבית: "הוראת סעיף 121 מאפשרת למליאת הכנסת להרשות להביא לפניה חלק מהצעת חוק לקריאה שנייה ושלישית, לא רק בדרך של פיצול לפי סעיפים הצעת החוק, אלא גם בחלוקה מהותית, בין לפי הנושאים בהם דנה הצעת החוק, ובין לפי התקופות, אליהן מתייחסת הצעת החוק".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני הייתי עושה הבחנה בין שני הסעיפים האלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאשר יש שתי הצעות חוק שעברו קריאה ראשונה, והמליאה נתנה את דעתה והצביעה על כל אחת מהן, זה בסדר, אפשר למזג אותן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאשר אתה רוצה לחלק הצעת חוק, פה הייתי רוצה שיצביעו על זה ולא שרק יושב-ראש ועדת הכנסת יבוא ויודיע על כך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני הייתי עושה הבחנה בין שני הנושאים האלה.

אתי בן-יוסף: כך זה היה עד עכשיו.

אתי בן-יוסף: מיזוג הצעות חוק עבר באישור ועדת הכנסת; חלוקת הצעת חוק והבאת רק חלק ממנה לאישור הכנסת - היתה צריכה הצבעה במליאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה אם רוצים לראות בזה קריאה ראשונה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האמת היא שהיום כמעט אף אחד לא יודע שזאת קריאה ראשונה ושהוא יכול להירשם לדיון.

רשף חן: מה שעולה מן הדיון הוא שיש הבדל בין מיזוג לחלוקת הצעת חוק.

רשף חן: המיזוג הוא הרבה פחות משמעותי, זה קורה כמעט כל הזמן כדבר שבשגרה, לעומת חלוקה שהוא דבר הרבה יותר משמעותי.

רשף חן: נדבר קודם כל על מיזוג.

רשף חן: האם צריך הסכמה של מציעי החוק למיזוג הצעות חוק?

ארבל אסטרחן: ממש לא, זאת החלטה של הוועדה.

רשף חן: אז צריך לאחד את סעיפים 178(א) ו-178(א)(1): "הוועדה רשאית בכל עת למזג שתי הצעות חוק או יותר שעברו קריאה ראשונה ולהביאן כהצעת חוק אחת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בכנסת, ועליה להודיע על כך לכנסת בעת ההבאה לקריאה שנייה וקריאה שלישית".

רשף חן: סעיף 178(ב) יאמר: "הוועדה רשאית, באישור ועדת הכנסת, לחלק הצעת חוק לשתי הצעות חוק או יותר" - תורידי את "לפי סעיפים או לפי נושאים או בחלוקה אחרת" - "ולהביאן כהצעת חוק נפרדות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בכנסת".

ארבל אסטרחן: האם לא נפריד בין מצב שמגישים את הצעות החוק הללו בעת ובעונה אחת לבין מצב שאת הצעות החוק המחולקות מגישים במועדים שונים?

ארבל אסטרחן: היום, אם רוצים חלק מהצעת החוק להשאיר בוועדה וחלק להעלות לקריאה שנייה ושלישית, צריך את אישור הכנסת, שזה כמו קריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: לעומת זאת, אם הוועדה מחלקת את הצעת החוק לשתי הצעות חוק או יותר ומביאה אותן ביחד לקריאה שנייה ושלישית, לא צריך את אישור הכנסת.

ארבל אסטרחן: במצב רגיל, אם הביאו לוועדה הצעה של 100 עמודים והיא הכינה מתוך זה 10 עמודים והעלתה את זה לקריאה שנייה ושלישית, זה מותר לה ובזה נגמר העניין.

ארבל אסטרחן: אם הוועדה רוצה ש-90 העמודים הנותרים יישארו אצלה להמשך דיון, היא צריכה אישור של הכנסת.

רשף חן: אני חושב שמספיק אישור של ועדת הכנסת.

רשף חן: לגבי החלק שנותר בוועדה, זה יהיה כמו כל חוק שעבר לוועדה וצריך ללחוץ שהוא יעלה לקריאה שנייה ושלישית ולא ייקבר בוועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אם מישהו בקריאה הראשונה הצביע עבור החוק הזה, בידיעה שיש איזון בין החלקים והוא היה מוכן לוותר בחלק אחד כדי לקבל את החלק האחר?

ארבל אסטרחן: בכל מקרה, הוועדה היתה יכולה להכין רק חלק מהצעת החוק.

ארבל אסטרחן: אין לו ביטוח מה יעלה לקריאה שנייה ושלישית.

רשף חן: באופציה השנייה, תוסיפי לפחות הודעה למליאה.

ארבל אסטרחן: נאמר כך: "הוועדה רשאית, באישור ועדת הכנסת, לחלק הצעת חוק לשתי הצעות חוק או יותר, ולהביאן כהצעות חוק נפרדות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בכנסת.

ארבל אסטרחן: יושב-ראש ועדת הכנסת יודיע החלטת הוועדה לכנסת".

ארבל אסטרחן: עכשיו יש כוכבית האומרת שבהצעת חוק ממשלתית אפשר לשלב הצעת חוק פרטית, וכתבתי את זה כאן בסעיף 178(ב): "הוועדה רשאית לשלב בהצעת החוק, הצעת חוק פרטית שאושרה בדיון המוקדם ואשר עוסקת באותו נושא; החליטה הוועדה כאמור, תינתן לאחד מחברי הכנסת שהציעו את הצעת החוק הפרטית רשות להסביר את ההצעה במליאה במשך זמן שלא יעלה על שלוש דקות, אחרי דברי יושב-ראש הוועדה כאמור בסעיף ..." - עכשיו יש תוספת שלי, כי זה מה שקיים היום - "חזרה בה הממשלה מהצעת החוק, יראו את הצעת החוק הפרטית כאילו לא שולבה בהצעת החוק".

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, הצעת החוק הפרטית עברה קריאה טרומית והיא משולבת עם הצעת חוק שעברה קריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: אם הממשלה חוזרת בה מהצעת החוק, לא רואים את ההצעה הפרטית כאילו היא עברה קריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: היא חוזרת למצב שהיא היתה בו.

רשף חן: אני מבין שזה המצב הקיים, בסדר גמור.

רשף חן: נסיים עכשיו את הישיבה.

רשף חן: תודה רבה.