ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 471, 2005-07-04 11:45

אברהם פורז: שלום לכולכם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

אברהם פורז: על סדר יומנו: סכנת סגירת בית הספר לאמנות קאמרה אובסקורה – המשך הדיון.

יוסי שריד: הבטיחו להזעיק אותי להצבעה בענין גנדי, אבל מכיוון שקראתי בעיתון שבכל פעם שאני יוצא אתה מודה - - -

אברהם פורז: חס ושלום.

אברהם פורז: הואיל והידיעה היתה לא-מדוייקת, אני רוצה להביא לידיעתך שהיו מי ששאלו לאחר שיצאת למה לא מצביעים היום – הם רצו להצביע על החוק.

אברהם פורז: אמרתי להם שהתחייבנו להצביע בישיבה אחרת, ולכן לא נצביע היום.

אברהם פורז: מלבד זאת, הוספתי ואמרתי, הואיל וההצבעה נדחתה, חבר הכנסת שריד יצא והוא לא יתנגד לכל סעיף – הוא יבוא בסוף ויתנגד לחוק כולו.

יוסי שריד: נכון.

אברהם פורז: אבל אם תרצה, אני מוכן להזכיר במליאה שהתנגדת.

אברהם פורז: בנוסף, נוסיף זאת לפרוטוקול.

אברהם פורז: אינני יודע אם אפשר לצרף את קולך באופן פורמלי, אבל נצרף את קולך למתנגדים.

יוסי שריד: בסדר גמור – אני מעריך את זה מאוד.

אברהם פורז: אני רוצה להזכיר שבישיבה הקודמת סוכם כי הוועדה תפנה למרכז המחקר והמידע של הכנסת.

אברהם פורז: פנינו למרכז המחקר והמידע, וביקשנו מהם לאפשר לנו להתקשר עם מישהו שיבדוק את הענין של בית הספר.

אברהם פורז: לצערי הרב, קיבלתי ממרכז המחקר והמידע תשובה שלילית.

אברהם פורז: אני עדיין מתכוון לבדוק את הנושא עם מרכז המחקר והמידע.

יהודית גידלי: נציג מרכז המחקר והמידע נמצא כאן.

אברהם פורז: בהזדמנות תפגוש אותי ותסביר לי מדוע לא, כי אני חושב שכשיש לנו בעיה אנחנו צריכים להתמודד אתה בצורה נכונה ולא בצורה בירוקרטית.

אברהם פורז: לאחר שקבלתי את התשובה השלילית פניתי לרואה החשבון גדעון בר-לב, הנמצא אתנו כאן.

אברהם פורז: מר בר-לב כיהן בעבר כמנכ"ל משרד הפנים, ובתקופת כהונתו עסק רבות בתוכניות הבראה.

אברהם פורז: שאלתי אותו אם הוא מוכן לעשות תוכנית הבראה בהתנדבות, והוא השיב לי בחיוב.

אברהם פורז: הוא נפגש עם נציגי בית הספר ועם מי שצריך היה להיפגש, ואני מעביר לו כעת את רשות הדיבור כדי להסביר לנו את תוכנית ההבראה שהוא גיבש.

אברהם פורז: היא מונחת כאן לפנינו.

גדעון בר-לב: כבוד היושב ראש, תודה רבה.

גדעון בר-לב: כפי שאמרת, התבקשתי לחוות את דעתי על תוכנית ההתייעלות וההבראה שהתגבשה בבית הספר, ולא להכין אותה.

גדעון בר-לב: לצורך זה נפגשתי עם הנהלת בית הספר והיועצים המקצועיים שלהם ועם אנשי משרד החינוך, כולל צח גרניט יועץ השרה.

גדעון בר-לב: עברתי על החומר שבית הספר גיבש, וישבתי אתם על ורסיות שונות של תוכנית ההתייעלות.

גדעון בר-לב: אני מבקש לציין שהוורסיה שהגשתי לך בשבוע שעבר היתה טיוטה בלבד, כיוון שזה עדיין מבוסס על ספרי חשבונות לא מבוקרים של העמותה.

גדעון בר-לב: כתוצאה מהמשבר הם כנראה לא יכולים לשכור את האנשים שיעשו את העבודה ויגיעו לעדכון מרבי.

גדעון בר-לב: הם נתנו לי את הנתונים, בצענו בדיקות נוספות ונעשו תיאומים, והתברר שנכון ל-30 ביוני 2005 – התוכנית הקודמת התבססה על 15 במאי – החוב כרגע גבוה יותר, ומגיע לכ-12 מיליוני ש"ח, זאת בהשוואה ל-11.5 מיליוני ש"ח שהיו בפעם הקודמת.

גדעון בר-לב: אני שב ואומר שהדברים הללו מחייבים ביקורת, אבל אנחנו מתבססים על הנתונים האלה.

גדעון בר-לב: בדקנו אפשרויות שונות של פריסת חובות, ואציג בפניכם בקצרה את מסקנותיי: כדי להגיע לתוכנית הבראה, חייבים לדעתי לפנות לבית המשפט כדי לקבל הגנה בפני נושים – אם מדובר בחברה זה לפי סעיף 350 לפקודת החברות או באמצעות כונס הנכסים הרשמי – כאשר אפשר להגיע להסדרים עם הנושים במסגרת ההגנה מפני הנושים על פריסת חובות במשך תקופה מסוימת, שנכללת בתוכנית ההבראה.

גדעון בר-לב: זה מחייב מספר דברים נוספים מצדה של ממשלת ישראל- משרד החינוך, התרבות והתרבות: (1) ההקצבה השנתית למוסד תעלה לבסיס של 1.2 מיליוני ש"ח, והבנתי ממשרד החינוך שזה גם צפוי.

גדעון בר-לב: בשנה שעברה הסכום עמד על כ-600 אלף ש"ח, כלומר: הכפלה.

גדעון בר-לב: אבל זה גם עומד בקריטריונים שמשרד החינוך גיבש כרגע, ולפיכך יש להניח שזה דבר אפשרי.

גדעון בר-לב: (2) עם גידול מספר התלמידים בשנים הקרובות ועם התקדמותה של תוכנית ההבראה, ההקצבה תגדל בהתאם לקצב הגידול של בית הספר.

גדעון בר-לב: (3) בית הספר יכסה ממקורותיו 10 מיליוני ש"ח, במסגרת תוכנית ההבראה המתגבשת - אני דיברתי על 11.5 מיליוני ש"ח.

גדעון בר-לב: זה מחייב 1.5 מיליוני ש"ח נוספים – מענק לכיסוי גירעון.

יהודית גידלי: ממשרד החינוך?

גדעון בר-לב: מגוף כלשהו.

גדעון בר-לב: 1.5 מיליוני השקלים יינתנו כמענק חד-פעמי.

גדעון בר-לב: זאת משום שבהתאם לתזרים המזומנים הצפוי אנחנו רואים - - - של כ-1.5 מיליוני ש"ח, והעמותה לא תוכל לעמוד בהם בלא סיוע.

גדעון בר-לב: אנחנו מדברים על 1.5 מיליוני ש"ח מתוך 11 מיליוני ש"ח – זה בסך הכל 15% מהיקף החוב.

גדעון בר-לב: מניסיוני בתוכניות הבראה, זהו סכום נמוך יחסית כי בתוכניות ההבראה - ואני לא רוצה להזכיר לכם מה קרה במשרד הפנים - הסכומים הם פי כמה; לא מדובר רק בסכומים גדולים יותר אלא גם באחוזי ההשתתפות של הממשלה.

גדעון בר-לב: כפי שאמרתי, הדבר מותנה בהסדר נושים בחסות בית המשפט ו/או כונס הנכסים הרשמי, ובמינוי נאמן.

גדעון בר-לב: חייבים למנות נאמן להסדר כדי לוודא שכספי ציבור יילכו רק למטרות שלשמן--

אברהם פורז: אבל זה הסדר נושים בחסות בית המשפט מתמנה נאמן.

גדעון בר-לב: כן, אבל הוא מתמנה בדרך כלל לתקופה הראשונה.

גדעון בר-לב: אני חושב שכרגע צריך להסכים לכך שיתמנה נאמן.

גדעון בר-לב: אם זה בחסות הכנ"ר – אינני זוכר, כי יש כאן גם עמותה וגם חברה; אינני רוצה להלאות אתכם בטכניקה - - - קמרה אובסקורה איננו שמה הרשמי של העמותה בכלל; השם הרשמי הוא: עמותה על שם עודד רובנר ואיתי ידעיה.

גדעון בר-לב: על כל פנים, צריך ללכת לבית המשפט, וכדי לעשות זאת צריך להביא להם את תוכנית ההבראה ואת הסכמת משרד החינוך להקצבות עליהן אנחנו מדברים.

גדעון בר-לב: רק אז ניתן לפעול.

גדעון בר-לב: אני רוצה להעיר הערה נוספת: כיוון שמדברים על תחילת שנת הלימודים הבאה עלינו לטובה, זה מחייב פעילות מהירה ודחופה, אחרת הענין עלול להתמוטט, וחבל.

אברהם פורז: מר בר-לב, רציתי להודות לך על כך שהסכמת לעשות את העבודה הזאת בהתנדבות, ולהקדיש מזמנך ומיכולתך לענין הזה.

יוסי שריד: בהחלט - אפילו בשם האופוזיציה.

גילה פינקלשטיין: בעלי רואה-חשבון, ואני יודעת עד כמה רואי החשבון עסוקים.

גילה פינקלשטיין: אם כך, כל הכבוד.

גדעון בר-לב: ראשית, אני לא עסוק כי עד לפני שלושה חודשים הייתי עסוק מאוד בתפקידי כמנכ"ל משרד הפנים.

גדעון בר-לב: מאז, אני בתקופת צינון.

אברהם פורז: אבל גם בתקופת צינון אפשר לעשות דברים טובים.

עודד ידעיה: שמי עודד ידעיה, ומזה שבועיים אני מנהל קמרה אובסקורה.

עודד ידעיה: רציתי להוסיף שני דגשים לדוח של גדעון בר-לב: כפתיח לצעדי ההבראה מינה אותי הוועד המנהל של קמרה אובסקורה – בצירוף המנהל הקודם, שפינה את מקומו.

עודד ידעיה: אני התנדבתי מטעם עצמי.

עודד ידעיה: בין השנים 1981-1987 הייתי מנהל אקדמי בקמרה אובסקורה, ואני מאמין שהיא יכולה לצאת מהגירעון של 12 מיליוני ש"ח, שאין מולם שום דבר.

עודד ידעיה: בשנים האחרונות הייתי די חופשי – גם אומן וגם איש עסקים.

עודד ידעיה: לצורך הענין, משם צמח שמו של אחי – ידעיה – ואמחוק את זה, כי די בכך שמופיע שם "עודד ואיתי".

עודד ידעיה: זה מספיק מביך.

עודד ידעיה: בזמנו היתה עמותה קטנה, שהיתה רק הספריה, והיא נקראה על שם אחי ועל שם אחיה של מיכל רובנר, שהיתה בזמנו אשתו של אריה המר, המנהל הקודם של קמרה אובסקורה.

עודד ידעיה: פשוט בכל פעם שמזכירים פעמיים את השם "ידעיה" זה מביך אותי – בית הספר איננו קרוי על שמי.

עודד ידעיה: לא אאריך מעבר לכך.

עודד ידעיה: הצעתי הצעה לוועד המנהל מבחוץ תוכנית פעולה ברגע שבו שמעתי שזה נתקע – עוד לפני שהתקיימה ישיבת הוועדה; אני לא שותף למהלך של ההגעה לכאן - והצעתי להתנדב להוביל אותה.

עודד ידעיה: תוכנית הפעולה אומרת בגדול את מה שגדעון בר-לב אמר לגבי פריסה.

עודד ידעיה: אנחנו עושים זאת מזה שבועיים במאמצים מרובים.

עודד ידעיה: זה מבוסס על עקרונות שידועים בסכנות של פשיטות רגל – של בנקים, 10 שנים ספקים, 5 ו-3, המורים במשך שנה, ולא אפרט; גדעון יודע ועבר אתנו על כל המספרים אחד לאחד.

עודד ידעיה: במקביל, בעקבות הכישלון, חלק מהיועצים ואנשי הכספים התפטרו או זזו הצדה – כי אתה חייב יועצים חדשים – ותוך כדי המהלך הזה כל ההנהלה הכספית התחלפה כדי להגיע באמת למספרים הנכונים.

עודד ידעיה: אני מאמין שאנחנו בסביבות המחיר הנכון, הריאלי.

עודד ידעיה: יש לי ניסיון בתחום הזה, ואני פועל יחד עם גדעון ורן שיושבים כאן כדי לוודא שהמספרים הם נכונים פחות-אופ- – אומנם לא בדקנו כל מספר עד הסוף אבל אני עומד בקשר טלפוני כל הזמן מול הספקים.

יוסי שריד: יש מורים שלא קבלו משכורת במשך חודשים?

עודד ידעיה: כן.

יוסי שריד: כמה חודשים?

עודד ידעיה: כל הסמסטר האחרון - ארבעה חודשים, כולל החודש, בממוצע.

עודד ידעיה: זה מסתכם בכמיליון ש"ח ואפילו יותר כשזה כולל את הצוות.

עודד ידעיה: בנוסף לכך, סוחבים חוב ישן של מיליון ש"ח של דילוג על משכורות לפני שנה, שנתיים ושלוש, כולל פיצויי פיטורין וכן הלאה.

עודד ידעיה: מדובר בסיפור כואב מאוד.

עודד ידעיה: אני עומד יומיום שם מול מורים, שמתמודדים – אם מדובר בבעל-בית שרוצה להוציא אותם מהבית--

יוסי שריד: אם כך, המורים עובדים בהתנדבות למעשה.

עודד ידעיה: אכן.

אברהם פורז: אבל כאשר הענין יוסדר אני מניח שישולם להם רטרואקטיבית.

עודד ידעיה: לכן חבריי היועצים הכלכליים הציעו שהדבר הפשוט ביותר הוא לסגור ולפתוח מחדש – אפילו רון חולדאי אמר זאת לסטודנטים שהפגינו, וזה נכתב בעיתון.

עודד ידעיה: זו אופציה שבה אתה מוחק את כל החובות ומאמלל הרבה אנשים.

עודד ידעיה: אני קפצתי למים, ואמרתי שאפשר לעשות את זה בפריסה ארוכה, כולל צעדי התייעלות כואבים מאוד של בית הספר.

עודד ידעיה: אגב, אני מניח כהנחת עבודה שתהיה בשנה הבאה ירידה של 30% במספר הסטודנטים בעקבות המשבר שנמשך חודש וחצי וכל הפרסומים הרעים.

עודד ידעיה: אנחנו רואים שיש לנו ביטולים תוך כדי.

עודד ידעיה: קיצוץ הצוות במחצית וקיצוץ במספר המורים ב-30-- יחד עם זאת, התוכנית הראשונית שהצגתי היא קשה וכואבת לבית הספר מבחינת הצמצומים - כי לא ידעתי להבטיח לעצמי ולאחרים יותר מהקריטריונים שמשרד החינוך מציב.

עודד ידעיה: עבדתי מספר שנים כמתנדב באותה ועדת קריטריונים של משרד החינוך, ולא יכולתי לבנות תוכנית שתהיה גם ריאלית ותבטיח לאנשים לעבוד שלא בהתנדבות.

עודד ידעיה: אי אפשר לדרוש יותר מאנשים רק משום שבעתיד יהיה טוב.

עודד ידעיה: התוכנית נשענה במידה מסוימת על הזרמה מסוימת שלי, כהלוואה לבית הספר.

עודד ידעיה: זה לא צריך להיות וזה לא נכון, אבל חשבתי שצריך לעשות הכל כדי להציל את בית הספר.

עודד ידעיה: אני מבקש לציין שמהיום הראשון שבו אני מלווה את הנושא, יש לי דיבור טוב עם צח גרניט יועץ השרה שיושב כאן.

עודד ידעיה: אמרתי לו שבינתיים אני לא מבקש כלום מעבר ל-1.2 מיליוני השקלים.

עודד ידעיה: אני גם לא מבקש אותם כיוון שאני מניח שהצעד הראשון שלנו צריך להיות הגשת תוכנית.

עודד ידעיה: כשבאנו אליהם לפני כחודש – ואני הייתי בישיבה לפני שנכנסתי לתפקיד, רק כדי לראות – ואמרנו שחסר לנו מיידית לשנה הקרובה 6 מיליוני ש"ח, תנו מיליון ש"ח, 1.5 מיליוני ש"ח או 2 מיליוני ש"ח, ברור שעל פי כל הקריטריונים אי אפשר היה לדרוש את זה, ולכן במידה מסוימת קצת כועסים עליי בבית הספר.

עודד ידעיה: ברגע שבו נכנסתי לבית הספר מיתנתי את הפגנות הסטודנטים, כיוון שחשבתי שאנחנו צריכים לעשות קודם כל את שיעורי הבית שלנו בתוך בית הספר.

עודד ידעיה: אני מקווה שהתהליך הזה יהיה מהיר מאוד – בתוך שבועיים.

עודד ידעיה: הדברים שציין מר בר-לב הם נכונים: על פי תוכנית ההבראה שלנו זה קשה מאוד, וכל סכום נוסף שיקדם – גם למורים אמרתי שגם עכשיו, יום אחרי בית המשפט, אין לי כסף עבורם למרות שהם לא קיבלו במשך 4 חודשים.

עודד ידעיה: הכסף של משרד החינוך ושלי טוב רק כדי לעבור את הקיץ ולהתחיל את הלימודים.

עודד ידעיה: אמרתי להם שאת חלקו של החוב שלהם נשלם בתוך שנת הלימודים הבאה, כי כעת סטודנטים לא ישלמו לנו יותר מראש, ואני גם לא אקח – ייקח לי שנים לבנות את האמון מחדש.

עודד ידעיה: אני חושב שלא צריך לקחת מראש.

עודד ידעיה: אתמול הם היו די בשוק כשהם שמעו את זה בצורה הברורה ביותר, וזה קשה.

עודד ידעיה: אתה לוקח הלוואה מההורים – 10,000 ש"ח או 15 אלף ש"ח לשבוע, לשבועיים או לחודש – ופתאום אתה שומע שתקבל את זה פרוס מנובמבר עד מאי.

אברהם פורז: מהו שכר הלימוד השנתי שהסטודנט משלם?

עודד ידעיה: 18 אלף ש"ח לשנה.

עודד ידעיה: זהו מחיר גבוה מאוד.

עודד ידעיה: ביום חמישי הבטחתי לסטודנטים שהוא יירד במשך השנים.

עודד ידעיה: זאת בעיה.

אברהם פורז: הם מקבלים בחזרה מהמדינה כ-2,500 ש"ח כמו תלמידי המכללות הלא-מתוקצבות?

רן רוזנר: לא.

אברהם פורז: זה לא נחשב מוסד אקדמי?

עודד ידעיה: לא.

עודד ידעיה: יש לו שם טוב והיסטוריה ארוכה של יחסים כאלה ואחרים.

אברהם פורז: התואר שאתם נותנים איננו אקדמי?

רן רוזנר: לא.

רן רוזנר: הוא מוכר על ידי מספר אוניברסיטאות בחו"ל.

אברהם פורז: אבל יש מדינות בעולם שהתחומים האלה הם כן אקדמיים, כלומר אפשר להכיר בהם.

יוסי שריד: בכל המוסדות שעוסקים בעניני אומנות ויצירה לא נותנים תואר ראשון, אפילו כאלה שנחשבים למוסדות מהשורה הראשונה – אם ניקח דוגמה מענף אחר: בית צבי.

יוסי שריד: הוא נותן תואר?

עודד ידעיה: בצלאל נותן תארים ראשונים, ובחו"ל נותנים תארים שניים.

אברהם פורז: בעיניי, לא משנה מה לומדים – השאלה היא הרמה.

אברהם פורז: זה פחות טוב מ-B.Ed בחינוך באיזושהי מכללה?

אברהם פורז: לכן צריך להיות מאבק, לדעתי.

אברהם פורז: הרי זה רק ענין של תהליך – הסבסוד של הסטודנטים במכללות הבלתי מתוקצבות רק יילך ויגדל, כי הפער הוא בלתי נסבל.

אברהם פורז: אצלכם זה 18 אלף ש"ח מול כ-9,000 ש"ח באוניברסיטאות.

אברהם פורז: אם מדובר במכללה לא מתוקצבת מהפרטיות, נותנים להם 2,500 ש"ח בחזרה.

אברהם פורז: אני לא רואה סיבה לכך שאצלכם לא יתנו.

עודד ידעיה: בענין הזה אני רוצה להוסיף שאוניברסיטת תל אביב, שחובה הרבה יותר גדול, מרימה ידיים השנה בנושא קולנוע, תיאטרון וכיוצא בכך.

עודד ידעיה: זאת משום שהיא לא מסוגלת – אתה צריך להיות יעיל מאוד כדי לקיים לימודים אקדמיים ברמה גבוהה במקצועות--

אברהם פורז: למה הם לא סוגרים את בית הספר לרפואה?

אברהם פורז: גם שם מפסידים בוודאי.

עודד ידעיה: אותו הדבר: כל דבר שהוא 20 תלמידים עם ציוד האוניברסיטה לא יודעת לעשות.

עודד ידעיה: היא יודעת לעשות 50 עד 400 עם מרצה אחד ומקרן שקופיות.

עודד ידעיה: זה הסיפור.

עודד ידעיה: לכן חייבים להגיע ל"סם שפיגל" ולתמיכות.

צח גרניט: ראשית, אני שמח מאוד על כך שעודד נכנס.

צח גרניט: עם כניסתו לתפקיד הוא הציב את העקרונות בנוגע למה שהולך לקרות בשבועות הקרובים ובנוגע לאופן שבו אנחנו עומדים להתקדם.

צח גרניט: אני חושב שאנחנו נמצאים בדרך טובה.

צח גרניט: להבדיל מהישיבה הקודמת, אני אופטימי מאוד היום לגבי האפשרות שלנו לסייע לבית הספר.

צח גרניט: זאת בעיקר לאור העובדה שבשונה מהמצב הקודם, שבו במהלך ישיבות רבות לא הצלחנו להביא את הנהלת בית הספר להסכמה שהם חייבים לבצע את המהלך ההכרחי של פניה לבית המשפט והגעה להסדר נושים בחסות בית המשפט יחד עם נאמן ציבורי, שיבצע את כל הבדיקות הדרושות כדי להבטיח שכספי ציבור אכן יחולקו נכון במסגרת הסדר הנושים.

צח גרניט: בזמנו היתה לכך התנגדות חד-משמעית, ולדעתי זה היה המכשול העיקרי במגעים ובניסיונות של הנהלת בית הספר להציג תוכנית הבראה.

צח גרניט: עצם העובדה שעודד וההנהלה מקבלים את העיקרון – עודד קיבל אותו כבר מההתחלה; גם בשלב הראשון, כאשר הוא היה שותף לדיונים, הוא אמר שנראה לו שזה הפתרון הנכון.

צח גרניט: נראה לי הגיוני מאוד – וזו נקודה אחת שלא נלקחה כרגע בחשבון – שבמסגרת הסדר הנושים יהיה אפשר להגיע להסכמה לפחות עם חלק מהנושים הגדולים, כמו הבנקים, מלווים בשוק האפור וכן הלאה, לגבי מחיקה של חלק מסוים מהחוב.

צח גרניט: זה לא יהיה פשוט, אבל צריך לנסות להוביל את זה תחת בית משפט.

צח גרניט: אני לא רוצה להכנס למספרים.

צח גרניט: אתמול ביקש ממני עודד שבועיים נוספים כדי להציג את התוכנית באופן מסודר ושנשב ביחד וננסה ליישם.

צח גרניט: הבטחתי לו שבינתיים את כל הנושא של התקציבים של בתי ספר לקולנוע – אנחנו ממתינים גם עד שהוא יגיע אלינו - ואני בטוח שאחרי שתהיה תוכנית מסודרת נשב ביחד גם עם עירית תל אביב.

צח גרניט: אני זוכר שאביגדור אמר בזמנו שיבוא יום שבו בית הספר יעלה על דרך המלך ויראו שבאמת יש סיכוי והכסף לא יילך רק לתשלום חובות ולא יוכל להבטיח את המשך הקיום של בית הספר - אם תהיה הבטחה כזאת, שהכסף באמת ישמש למטרה שלשמה הוא ניתן, גם עירית תל אביב תתן כאן יד נוספת.

צח גרניט: לגבי הפרוצדורות והתהליך – נדמה לי שמוקדם לסגור את זה, ונדמה לי שזה גם לא המקום לעשות את זה כאשר רק אתמול קבלנו את הטיוטה הראשונה.

צח גרניט: עם זאת, אני אופטימי היום.

יוסי שריד: אדוני היושב ראש, תקבע ישיבה בעוד חודש.

אברהם פורז: ראשית, אנחנו שמחים על ההתקדמות שחלה בענין – גם מבחינת בית הספר וגם מבחינת משרד החינוך.

אברהם פורז: אני סבור שהרעיונות של רואה החשבון בר-לב לגבי תוכנית ההבראה הם רעיונות טובים, ואני חושב שכדאי לכם ללכת לפי המתווה הזה, פחות-או-יותר; אל תתחילו לחפש דבר אלטרנטיבי מההתחלה, כי הזמן נוקף בינתיים.

אברהם פורז: אני חושב שהעובדה שאנשים לא מקבלים משכורות בינתיים איננה דבר תקין.

אברהם פורז: מר גרניט, אני רוצה לומר לך שלמרות שזה נשמע בעייתי, אני מאמין שבתקציב משרד החינוך צריך להיות סעיף של תוכניות הבראה למוסדות תרבות.

אברהם פורז: אנחנו יודעים שלא-פעם תיאטראות ומוסדות תרבות אחרים נקלעים למצוקה, והשוטף לא מספיק.

אברהם פורז: יש לנו שתי דרכים: האחת – לומר שזה ייפול ויסגר; השניה – לגבש תוכנית הבראה אמיתית, ולסייע לה.

אברהם פורז: אמרת לי שאין לכם בסעיף תרבות סעיפים כאלה – צריך להמציא אותם מבחינת האוצר.

אברהם פורז: כלומר, צריך לעשות אותם ולאפשר זאת.

אברהם פורז: תוכנית הבראה היא חריגה מהשגרה.

אברהם פורז: היא איננה שוויונית, ולכאורה היא גם נותנת פרס למי שהתנהל באופן לא יעיל.

אברהם פורז: זאת משום שאתה אומר שמי שהיה יעיל קבל כל הזמן את השוטף, וכעת מביאים פתאום כסף נוסף בתוכנית הבראה לבלתי-יעיל.

אברהם פורז: אולי מבחינה מוסרית-עקרונית זה גם נכון, אבל המצב הוא שבסיטואציות מסוימות אם אנחנו לא עושים תוכנית הבראה שמפלה את הרעים לטובה, זה ייסגר.

אברהם פורז: הסטודנטים שלומדים עדיין בקמרה אובסקורה, והפוטנציאל העתידי, לא חטאו במאומה.

אברהם פורז: בכל זאת, אנשים מקימים תאגידים כדי שלא לקחת אחריות אישית.

אברהם פורז: הרי מחר אדם יכול לפתוח בית ספר לצילום על שמי – לא כתאגיד – ואם הוא לא משלם חובות יקחו לו את הבית או יעקלו את חשבון הבנק שלו.

אברהם פורז: אנשים מקימים עמותה, חברה או שותפות כדי ליצור אחריות מופחתת.

אברהם פורז: זה לכאורה פרס לרעים ולאלו שהתנהלו לא-נכון, אבל אין מנוס מכך.

אברהם פורז: יש לי השפעה מסוימת על משרד האוצר – לא כל כך משום שהם אוהבים אותי אלא משום שמדי פעם הם זקוקים לנו בהצבעות, ולכן כדאי להם ללכת לקראתנו בדברים קטנים, ואלו הם באמת דברים קטנים.

אברהם פורז: אני שב ומודה לרואה-החשבון גדעון בר-לב.

אברהם פורז: על דעתך, חבר הכנסת שריד, כהחלטת ביניים אנחנו מבקשים ממשרד החינוך, התרבות והספורט ליישם את תוכנית ההבראה.

אברהם פורז: אם יהיה שינוי קטן אנחנו לא - - - ובלבד שתעשו כל מאמץ כדי שבית הספר הזה, שמשרת ציבור תלמידים חשוב ומטרה חשובה, ימשיך להתקיים.

יוסי שריד: שידווחו בנוסף לוועדת החינוך.

אברהם פורז: עוד לפני הפגרה, לפני סוף חודש יולי, נקבע – זה נקרא "אבני דרך"; אנחנו נפגוש אתכם ונראה את אבני הדרך.

יוסי שריד: אולי תהיה לי הצעה לקמרה אובסקורה, אבל כיוון שהישיבה נערכה היום ברוח טובה מאוד, אני לא רוצה להעכיר אותה.

יוסי שריד: יש לי הצעה איך לפתור את הבעיה, ואציג אותה בפניך, אדוני היושב ראש.

אברהם פורז: אוף דה-רקורד.

אברהם פורז: תודה לכולכם, הישיבה נעולה.