ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 402, 2005-02-21 09:00

מל פולישוק-בלוך: בוקר טוב לכל הנוכחים.

מל פולישוק-בלוך: כתוב בספר שמסרו לי כרגע: "אם תרצו אין זו אגדה", אבל אם לא תרצו, הרי כל מה שסיפרתי לכם אגדה היא ותישאר אגדה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לשאול האם חוק הרצל יישאר בגדר אגדה או שהוא יקרום עור וגידים.

מל פולישוק-בלוך: בשביל זה אנחנו כאן, נכון?

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת שלגי, אתה רוצה לומר משהו בפתח הדברים?

אילן שלגי: אני מודה לך על כך שכינסת את הדיון הזה למעקב אחר יישום חוק הרצל.

אילן שלגי: כמי שהיה יושב ראש הוועדה הזאת וגם יזם את החוק בסיוע של גורמים נכבדים שגם מיוצגים כאן, אני מודאג כבר תקופה ארוכה.

אילן שלגי: בחודש ספטמבר, כשהייתי אז חבר בממשלה וצורפתי לוועדת השרים לענייני טקסים וסמלים, ביקשתי מהשר דני נווה, יושב ראש הוועדה: "אני מפנה את תשומת לבך לחוק בנימין זאב הרצל לציון זכרו ופועלו אשר התקבל בכנסת בקריאה שלישית בחודש יולי השנה.

אילן שלגי: השנה, תשס"ה, צוין לראשונה יום הרצל ביום י' באייר, ובהתאם לחוק יתקיים גם טקס הזיכרון השנתי ביום זה ולא ב-כ' בתמוז, כפי שהיה עד כה.

אילן שלגי: אזכיר כי ממונה על ביצוע החוק הוא ראש הממשלה.

אילן שלגי: אני מציע כי ועדת השרים לטקסים וסמלים תתייחס לנושא באחת מישיבותיה הקרובות".

אילן שלגי: העתקים מן המכתב נשלחו למנכ"ל משרד ראש הממשלה וליושב ראש הנהלת ההסתדרות הציונית.

אילן שלגי: לא קרה דבר בעקבות המכתב הזה למרות תזכורות בעל-פה מצדי.

אילן שלגי: ניהלתי שיחות טלפון, אבל ראיתי שהן לא מקדמות הרבה, אז פניתי ב- 18 בינואר במכתב לכבוד ראש הממשלה – אני חושב שחילקו כאן עותקים ממנו, לכן אני לא אקריא את כל המכתב.

אילן שלגי: בעוד 4 חודשים אמור להיות יום הרצל, ואינני רואה שההכנות מתקדמות כי המועצה טרם מונתה, ולכן ההכנות לא יצאו לדרך עדיין.

אילן שלגי: ביקשתי מראש הממשלה: "אודה אם תמצא לנכון להפעיל סמכותך בנדון".

אילן שלגי: זה אולי מעט סייע להזיז דברים, וקיבלתי תשובה ממר מגנזי ממשרד ראש הממשלה.

אילן שלגי: נמצא פה מר מגנזי או מישהו אחר ממשרד ראש הממשלה?

אילן שלגי: משרד ראש הממשלה לא פה.

אילן שלגי: על-פי התשובה שקיבלתי העניין עומד להסתיים ושמעתי אתמול טלפונית ממר שי חרמש, גזבר הסוכנות, שהוא יודע שנושא המינויים למועצה הוסדר.

אילן שלגי: אני מקווה שאמנם המחלוקת בעניין המינויים הסתדרה, וכעת כל התיקים עברו לוועדת רביבי כדי שיאשר את המועצה.

מל פולישוק-בלוך: מי אמור להיות יושב ראש המועצה?

אילן שלגי: היות שזה נמסר לי לא פורמלית אני לא רוצה למסור את זה פה, אני אומר לגברתי יושבת הראש לאחר מכן.

אילן שלגי: ביקשו ממני לא לומר את השם.

אילן שלגי: ראוי שנשמע כאן היום איך משרד החינוך, משרד הביטחון, צה"ל, משרד החוץ, וכמובן, ההסתדרות הציונית – כל מי שהיה מעורב בנושא, כולל מרכז שלם שהיה מעורב בחקיקה ועיריית הרצליה שיש לה כוונות להשתלב בציון יום הרצל – שאמנם הפעולות נעשות.

אילן שלגי: תואיל הישיבה הזאת – שיושבת הראש כינסה אותה לבקשתי – להיות קטליזטור.

אילן שלגי: היות שהכנסת יוצאת לפגרה בסוף חודש מרס, ויום הרצל הוא 3-4 ימים לאחר שהכנסת חוזרת מן הפגרה, ראוי שהוועדה תקיים ישיבת מעקב לקראת סוף חודש מרס.

אילן שלגי: ואם הזכרתי את הכנסת, מאחר שהחוק קובע שיתקיים באותו יום דיון, אני מניח שגם הכנסת תיערך, אבל כדאי שלדיון המעקב נזמין גם את מזכיר הכנסת.

אילן שלגי: כך נראה לי נכון.

אילן שלגי: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: ד"ר אילנה זיילר ממשרד החינוך, בבקשה.

אילנה זיילר: אני כמובן יכולה להתייחס רק לפן הפדגוגי ולהיערכות של המערכת ליישום החוק.

אילנה זיילר: אנחנו מאוד מברכים על כך שמועד אזכורו של הרצל השתנה ועבר מ- כ' בתמוז שהיה בדרך-כלל חופשה, ותלמידים לא היו בבתי-ספר – ולכן אי אפשר היה לקיים את היום הזה באופן מסודר.

אילנה זיילר: הוא עבר לחודש – בעיניי הוא כמובן מקריות מפני שזה תאריך הלידה – שמאפשר לנו איגום של הרבה מאוד נושאים לאומיים משום שזה סופו של חודש ניסן שבו מאזכרים את יום השואה והגבורה ביד ושם; אנחנו עוברים ליום הזיכרון בהר הרצל, והשיא הוא טקס הדלקת המשואות ביום העצמאות בהר הרצל עצמו.

אילנה זיילר: לא רק מבחינה מטפורית, אלא גם מבחינה פיסית – ולא בכדי בוודאי – כל המקומות האלה נמצאים בקרבת מקום, ומאוד מקובל עלינו שהחודש הזה יהיה החודש שבו יוזכר גם זכרו של הרצל כחלק ממערכת חינוכית-ערכית שבחודש הזה באמת נתונה באירועים ובטקסים למיניהם לאזכור כל אותם אירועים.

אילנה זיילר: כך שאנחנו במערכת שמחים מאוד שבעקבות הצעת החוק זה מה שיקרה.

אילנה זיילר: כבר לפני שקיבלנו רשמית את ההחלטה שצריך יהיה לציין את יום הרצל ב- י"א באייר השנה, המערכת נתנה את דעתה על זכרו של הרצל.

אילנה זיילר: אני רוצה למנות מספר דברים שכבר נעשים במערכת עוד לפני שאנחנו מתמקדים ביום עצמו: מתוך 100 המושגים המחייבים שאנחנו היום דורשים במערכת החינוך נמצא, כמובן, המושג הזה.

אילנה זיילר: כפי שידוע לך, 100 המושגים האלה נכנסים אחר-כך גם למבחני המיצ"ב.

אילנה זיילר: זאת-אומרת, יש פן מאוד פורמלי ללמידה הזאת שמחייבת לדעת מי הוא בנימין זאב הרצל, וכמובן גם מה פועלו, מהי ההסתדרות הציונית והקונגרס הציוני.

מל פולישוק-בלוך: היה צורך לעשות שינוי בעקבות החוק?

מל פולישוק-בלוך: הרי מאז ומתמיד לימדתם על הרצל.

אילנה זיילר: מר ירון יגיד מה בדיוק מלמדים בתוכנית הלימודים.

אילנה זיילר: אני מדברת על התוכניות הנוספות, כמו 100 המושגים.

אילנה זיילר: מטה קרמניצר-שנהר מטפלל בנושא הזה, ואני יודע שיושבת ראש המטה נפגשה כבר גם עם נציגי ההסתדרות הציונית וגם עם נציגי המועצה הציונית כדי לראות אלו חומרים נוספים הם רוצים להוציא למערכת; ועדת הלוח העברי שעובדת במשרד הכניסה כבר את המועד – י' באייר – לתוך הלוח העברי, הווה אומר: זה תאריך שמצוין בלוח כמו י' בטבת ואירועים נוספים; המזכירות הפדגוגית שלחה לפני מספר חודשים של מבחר כתבי הרצל שערכה אותו הגברת גאולה כהן.

אילנה זיילר: הספר הזה נשלח לכל חטיבות הביניים ולכל החטיבות העליונות, והוא מהווה בסיס ללמידה ולדיונים בלתי פורמליים; מנהל חברה ונוער במשרד הוציא מספר רב מאוד של פעילויות שכרוכות בנושא.

אילנה זיילר: יש פה גם הצעות לסימפוזיונים, גם מידע על חייו של הרצל, גם הצעות לטיולים בעקבות אירועים שונים בחייו של הרצל, גם דוגמות שונות לטקסים שאפשר לערוך בבתי-הספר באותו יום.

אילנה זיילר: יש כאן הרבה מאוד מידע, ואני יכולה להשאיר אותו לרשותכם או להפנות אתכם לאתר.

אילנה זיילר: אנחנו גם נעבה את האתר הזה לקראת אותו יום.

אילנה זיילר: פרויקט מאוד מרתק שמתרחש כבר שנה שנייה במערכת החינוך העל-יסודית נקרא "נוער חושב מחר".

אילנה זיילר: נקודת המוצא היא שהרצל חלם, וחלומו התגשם – מה אנחנו חולמים?

אילנה זיילר: מהם החלומות שלנו?

אילנה זיילר: הפרויקט הזה התחיל בשנה שעברה, ואנחנו מבקשים מהם לכתוב את חלומותיהם.

אילנה זיילר: אני רואה שאתם מחזיקים את החוברת הזאת, אז אני לא צריכה להכביר מילים.

אילנה זיילר: זו החוברת הראשונה שיצאה בעקבות הפרויקט בשנה שעברה, וגם השנה הפרויקט הזה יתקיים ויצוין ביום י' באייר.

אילנה זיילר: זאת אומרת המערכת מתכוונת לציין אותו כבר באותו יום.

אילנה זיילר: החוברת לפניכם.

אילן שלגי: אני משוכנע שהרצל עד יום מותו לא ידע שהוא נולד ב- י' באייר.

אילנה זיילר: יש להניח.

אילנה זיילר: אנחנו כמובן נוציא חוזר מנכ"ל שמאגם את כל הדברים שאמרתי, כמו שאנחנו מוציאים לקראת יום בגין או יום בן-גוריון.

מל פולישוק-בלוך: מה יהיו הפעולות באותו יום?

אילנה זיילר: כפי שאמרתי, יש הרבה מאוד הצעות, אבל אני לא רוצה להיכנס לכל פירוט כי יש לכל בית-ספר אוטונומיה להחליט איך הוא מציין את היום.

אילנה זיילר: בית-ספר יציין חד-משמעית את יום הרצל כחלק ממערכת האריזה היומית שלו באותו יום, הווה אומר: יהיה בית-ספר שיקיים טקס, יהיה טקס שייצא לטיול ויהיה בית-ספר שיעשה סימפוזיון- -

מל פולישוק-בלוך: אז את אומרת שמבחינת מערכת החינוך אנחנו מסודרים.

אילנה זיילר: אנחנו ארוזים.

מל פולישוק-בלוך: מבחינת מערכת החינוך הכול בסדר, את אומרת.

מל פולישוק-בלוך: ביום הזה כל ילד במערכת החינוך יידע שזה יום הרצל.

אילנה זיילר: ללא ספק.

מל פולישוק-בלוך: יפה, אז עשינו צעד אחד.

אילנה זיילר: כולם מוזמנים להשתתף אתנו ביום הזה.

מל פולישוק-בלוך: זה באמת רעיון טוב שתשתפו אותנו.

אילנה זיילר: ברצון טוב.

אילנה זיילר: כפי שאני אומרת, אנחנו רואים בזה חלק ממסכת של אירועים לאומיים שיתרכזו באותו חודש, וזה דווקא מאפשר לנו לחדד את המסרים האלה.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן נציג משרד הביטחון.

מל פולישוק-בלוך: ספר לנו, סא"ל רוני סולימני, האם הצבא נערך לעשות משהו ביום הרצל?

רוני סולימני: אנחנו כמו משרד החינוך מנחילים את מורשתו של הרצל כל השנה, בעיקר בבתי-הספר לפיקוד, ותוכניות החינוך עוסקות בנושא.

רוני סולימני: לקראת המועד עצמו יתקיימו פעילויות שונות, וביום עצמו אנחנו מתכוונים להוציא חוזר מפ"א שתחייב את בסיסי ההדרכה בבתי-הספר של צה"ל לעסוק בפעילויות בנושא כחלק מהתוכניות שלהם.

רוני סולימני: יצרנו קשר עם ד"ר בריקסטון מהסוכנות היהודית לפתיחת מוזיאון הרצל, ואנחנו מתכוונים להגביר את הביקורים שם ולעשות שם פעילויות.

רוני סולימני: אנחנו נוציא כלי שישמש למפקדים להדרכת חיילים בנושא הזה.

רוני סולימני: אנחנו עוד לא יודעים מהו הכלי ואיך הוא ייראה.

מל פולישוק-בלוך: הסוכנות, בבקשה.

אילן רובין: האירוע הגדול, כמובן, הוא פתיחת מוזיאון הרצל בהר הרצל שיהיה בסגנון הפלמ"ח ומוזיאון בגין, ואנחנו נפתח אותו באותו יום, ויוזמנו אליו, כמובן, ראש הממשלה ונשיא המדינה.

אילן רובין: לקראת יום הרצל יהיו שני ימי עיון: אחד עם קרן ירושלים במשכנות שאננים עם חוקרים דגולים; ואחד בשיתוף עם משרד החינוך, עם הצבא ועם עוד כמה גורמים, שנושאו יהיה איך ללמד "הרצל" בבתי-ספר.

אילן רובין: בערב יהיה הפנינג של אלפי צעירים בשיתוף עם המועצה הציונית בישראל, וזה יהיה בתלם של הקונגרס הציוני-הישראלי שיכנס צעירים מכל הארץ.

אילן שלגי: אתה מדבר על יום הרצל עצמו – 19 בחודש.

מל פולישוק-בלוך: י' באייר.

אילן שלגי: זה חשוב, כי זה לא יום של כנסת.

אילן שלגי: בכנסת הדיון יהיה ערב קודם, ב- 18 בחודש, כי הלוא, לפי הלוח העברי, היום מתחיל ממילא בערב קודם.

אילן שלגי: מאחר שהחוק מדבר על כנס בירושלים שאותו אמורה לארגן המועצה שטרם נולדה – או נולדה, אבל טרם התחילה לפעול – האם אתם מתכוונים להיות מתואמים אתם?

אילן שלגי: כי לפי החוק, גם הם אמורים לארגן איזשהו כנס באותו יום, בירושלים.

אילן שלגי: או שזה יהיה אותו כנס?

אילן רובין: כשהמועצה תקום אנחנו נכניס אותה לסוד העניינים.

אילן שלגי: היא תקום בעוד כשבועיים.

אילן רובין: יש לנו שני כנסים שהם יכולים להתחבר אליהם, ואם הם ירצו הם יוכלו לעשות גם אירוע גדול בכנסת.

אילן רובין: חשבנו שכאן המקום לחשוב על אירוע בכנסת ערב קודם עם יוזמי החוק, עם יושב ראש הכנסת- -

מל פולישוק-בלוך: בדרך כלל בימי שלישי מקובל לעשות כאן כנסים, ואנחנו ננסה לתאם עם יושב ראש הכנסת לארגן כנס אירוע ביום שלישי או ברביעי במקביל להעלאת הנושא במליאה.

מל פולישוק-בלוך: כך שהנושא הזה באחריותנו, ואנחנו נקווה שיהיה שיתוף פעולה עם כל הגורמים – משרד החינוך וגם הצבא שפעיל, וגם אתם, ובטח גם המועצה לכשתקום.

מל פולישוק-בלוך: זה אירוע שאנחנו יכולים לדחוף אותו כאן, ובשביל זה אני מקווה שלא צריך את הסוכנות.

מל פולישוק-בלוך: תמשיך בבקשה, דיברת על שני כנסים שאחד מהם יהיה בתחום החינוך: איך מחנכים למורשת הרצל.

מל פולישוק-בלוך: והשני?

אילן רובין: הכנס השני הוא ביוזמה של קרן ירושלים שמשתפת אותנו, והוא יתקיים במשכנות שאננים.

אילן רובין: זה יהיה משהו אחר, מספר יותר קטן של אנשים, לפי הזמנה.

אילן רובין: בשני המקרים אנחנו מתכוונים לעשות כיסוי נרחב יותר.

אילן רובין: אנחנו מתכננים לקיים אירועי הרצל עם קרן קיימת לישראל, שעושה אותם בדרך-כלל: אירוע ביער הרצל ובכל מיני מקומות בארץ, אבל ניתן לזה כיסוי של יום הרצל ונעשה את זה אתם.

אילן רובין: לקראת היום עצמו יהיו גם ביקורים בהר-הרצל שאנחנו עושים בדרך-כלל, אבל נמקד אותם.

מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שמיום הרצל לא נדבר פחות על הרצל במשך השנה; כי אני שומעת מכם שכל הזמן עוסקים בהרצל, עכשיו נעסוק בו רק יום אחד בשנה.

אילן רובין: אנחנו באמת רואים את מוזיאון הרצל כמוזיאון שכל תיכוניסט בארץ יהיה שם, כי זה מאוד אטרקטיבי ומאוד מעניין.

מל פולישוק-בלוך: משרד החינוך שותף למחשבה הזאת?

אילן רובין: למחשבה – בוודאי, וגם נכנסנו לחוזר מנכ"ל המשרד לגבי התכנונים לעתיד.

אילן רובין: כמובן, חסר לנו קצת כסף, אבל אני מבין שאתם מדברים על התקציב של השנה.

מל פולישוק-בלוך: יש תקציב, אתה יודע?

אילן שלגי: החוק מתייחס לעניין התקציב.

אילן שלגי: הסעיף מדבר על כך שהתקציב יהיה החל מ- 2005.

מל פולישוק-בלוך: אבל המועצה הציבורית צריכה לקבוע מהו התקציב, והיא עוד לא קמה.

מל פולישוק-בלוך: לכן עוד מוקדם לדבר על זה.

אילן שלגי: נכון.

מל פולישוק-בלוך: אני שומעת שיש לכם פעילות, וזה מבורך ומצוין.

מל פולישוק-בלוך: אני גם מקווה שזה יבוצע נהדר.

מל פולישוק-בלוך: ישי העצני, רצית להוסיף משהו?

ישי העצני: אני שומע את כל הרעיונות היפים מכל הכיוונים, וזה נשמע מצוין.

מל פולישוק-בלוך: אם להגיד את האמת, אותי זה אפילו מפתיע לטובה.

ישי העצני: תמיד היו פעילויות לזכרו של הרצל.

ישי העצני: הרעיון של החוק הוא לעשות איגוד של הדברים ולהפוך את זה לדבר יותר מוגדר ומסודר.

ישי העצני: צריך לשים לב שיש פה רצף מאוד מעניין שמתחיל בעצם בחג החירות, בפסח, אבל אם רוצים טקסים מיוחדים שלנו – אז זה מתחיל ביום השואה, אחריו – יום הזיכרון, מיד אחריו – יום העצמאות, ושבוע אחר-כך – יום הרצל.

ישי העצני: יש פה רצף של מועדים שמייצרים תקופה מאוד מהותית במערכת החינוך.

ישי העצני: גם בהקשרים יהודיים, חג הפסח הוא חג החירות, ואפשר לחבר את זה גם לתקופה הזאת של החירות שלנו והקוממיות שלנו.

ישי העצני: צריך לשים לב לכך, ומתוך זה להקיש שיום הרצל צריך לשמש רק השיא של פעילות שהולכת ונבנית לקראת יום הרצל כדי שכשה

ישי העצני: תלמידים והחיילים מגיעים לטקסים של יום הרצל הם כבר הוכנו ולמדו ומכירים את התכנים.

מל פולישוק-בלוך: אני לא יודעת אם זה יהיה השיא, משום שהשיא, לעניות דעתי, צריך להיות יום העצמאות דווקא, אבל זה התגשמות החזון, ולכן השיא תמיד יהיה ויישאר יום העצמאות.

מל פולישוק-בלוך: זה עדיין לא סותר את העובדה שזה חלק ממערך של הקמת המדינה, שאם היה נולד לפני, זה היה עדיף אולי, אבל מה לעשות?

מל פולישוק-בלוך: לפחות הוא לא תכנן את זה.

מל פולישוק-בלוך: צריך להסתכל על העקומה כמכלול, אבל כל מועד הוא נדבך אחד בכל המערך הזה.

ישי העצני: אני מבקש להוסיף 3 הצעות פרקטיות להחלטות הוועדה: א.

ישי העצני: כדאי לקרוא למשרדים הרלוונטיים הממשלתיים: משרד החינוך, משרד הביטחון על אגפיו השונים, משרד ראש הממשלה – גם בקשר למינוי הוועדה הציבורית וגם בקשר לוועדה לטקסים – משרד החוץ שנציגויותיו בעולם יכולות לציין את זה, וכלי התקשורת הממלכתיים - שהוועדה תקרא לכל אלה לשוב ולדווח לה עוד לפני הפגרה של הכנסת בסוף מרס כיצד נראית התוכנית שלהם לקראת יום הרצל.

ישי העצני: ב.

ישי העצני: אני מציע שהוועדה תפנה לוועדת רביבי ותבקש ממנו לקדם את המינוי או את הבדיקה של המועמדים למועצה, כך שהם יוכלו להתמנות בהקדם האפשרי כדי שהם יספיקו להיות רלוונטיים ולהשפיע ולפעול לקראת יום הרצל כי נותרו לנו רק 3 חודשים.

ישי העצני: ג.

ישי העצני: אני מציע שהוועדה תקבע בעצמה שהיא מקיימת בעצמה דיון ביום הרצל.

מל פולישוק-בלוך: זה כבר אמרתי.

מל פולישוק-בלוך: עיריית הרצליה, בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: אי-אפשר לא להתייחס לעיר הרצליה.

דידי מור: הרצליה קרויה על שמו של הרצל, ויש לה חוב מוסרי וענייני כלפיו.

אילן שלגי: פסל הרצל בכניסה להרצליה זה הדבר הטוב שראש העיר הקודם עשה.

דידי מור: עיריית הרצליה החליטה להעניק פרס פעם בשנה על שמו של הרצל – לא לתושב העיר, אלא ברמה הממלכתית, הארצית.

דידי מור: הפרס הזה יוענק למישהו שתרם תרומה בולטת בתחום הציונות במחקר וכתיבה, בפעילות תרבותית או בעשייה אחרת שקידמו את חקר הציונות, את דרכי הציונות או את פרויקט הגשמת הציונות.

דידי מור: הפרס אקוויוולנטי לפרס ישראל.

דידי מור: אני לא זוכר אם ניתן על התחום הזה פרס ישראל.

דידי מור: אנחנו נעניק 50 אלף שקלים, והזוכה יהיה אדם יחיד, לא גוף, איש בן זמננו בתחומים שמצויים לי כאן.

דידי מור: ההסתדרות הציונית העולמית משתתפת אתנו במימון הפרס, ויש מימון כבד נוסף שקשור בפרס – הפרסום או הובלת כל התהליך, הטקס עצמו.

דידי מור: ראש העיר, יעל גרמן, מינתה ועדה ציבורית נכבדת מאוד בראשותו של פרופ' יצחק זמיר, ובה יש 12 חברי ועדה.

דידי מור: כמובן, נקבע תקנון והנחיות איך זה ייבדק וכולי.

דידי מור: אנחנו קבענו את חידוש הענקת הפרס; הוא היה ב- 79' וב- 80' ונפסק.

דידי מור: אני לא יכול לציין כרגע אם זה היה בד בבד עם הולדת החוק או הובלתו לאישורים, אבל קבענו מראש את התאריך כ' בתמוז, ואני חושש שהשנה לא נוכל להקדים אותו ל- י' באייר מטעמים שונים ורבים: גם בגלל עומס האירועים, גם משום שאנחנו עושים את מרבית האירועים שלנו בכוחות מקומיים, ואנחנו צריכים לבנות את כל התהליך הזה.

דידי מור: מלבד זאת, אנחנו לא יכולים לשער כרגע מה תהיה כמות המועמדים שנצטרך לבדוק ולהיערך, וקראת י' באייר זה יהיה די צפוף אם אני מנקה את חג הפסח ועוד מועדים בדרך.

דידי מור: כנראה, אנחנו נקיים את האירוע ב- כ' בתמוז, וכך זה כבר פורסם גם בכל כלי התקשורת.

דידי מור: נשקול, כמובן, בחיוב רב לכוון את זה לשנה הבאה ל- י' באייר.

אילן שלגי: אני יודע שראש העיר התכוונה להיות פה היום, אבל לא יכלה להגיע, וטוב שבאת.

אילן שלגי: אני ראיתי את המודעה הזאת בעיתון לפני כחודש וחצי, וממש נחרדתי, ומיד טלפנתי לראש העיר ושאלתי אותה האם אתם בהרצליה לא יודעים על חוק הרצל, ולא יודעים שהשנה י' באייר השנה זה יום הרצל?

אילן שלגי: קודם כל התקלה יצאה מכם משום שחוק הרצל חוקק לפני יום הרצל תשס"ד.

אילן שלגי: כלומר, הייתה לכם יותר משנה לדעת בעיר הרצליה שיש חוק הרצל.

מל פולישוק-בלוך: מה היא ענתה לך?

אילן שלגי: היא השיבה שהיא תעשה כל מאמץ כדי להקדים את זה ל- י' באייר, אבל השיחה התפתחה כך שאני ידעתי לספר לה שהמועצה טרם קמה, ואני בהחלט מבין את תגובת ראש העיר שייתכן לא יהיה מספיק זמן להיערך.

אילן שלגי: לעניות דעתי, אם רוצים יכולים; אם תרצו – אין זו אגדה.

אילן שלגי: הנה המשפט לעיר הרצליה.

אילן שלגי: מכיוון שאתם מבקשים להגיש לכם המלצות על המועמד עד 4 במרס, ובין 4 במרס עד 9 במאי יש, לפי חשבוני, חודשיים וחצי.

אילן שלגי: אם יואילו אנשים להתאמץ למרות חג הפסח באמצע כי אני לא רואה סיבה לדחייה.

אילן שלגי: מדובר על חלוקת פרס; אתם לא עושים אירוע פומבי או כנס כפי שעושה ההסתדרות הציונית.

אילן שלגי: אז את חלוקת הפרס בטקס מכובד שאני מניח שאתם מתכננים, אי-אפשר לעשות ביום הרצל בעיר הרצליה?

אילן שלגי: אתם גם מקווים לסיוע מההסתדרות הציונית.

אילן שלגי: אולי אני אקרא להסתדרות הציונית לא לתת לכם סיוע אם לא תעשו את זה ביום הרצל.

אילן שלגי: תואילו להתאמץ.

אילן שלגי: אני חושב שהעיר הרצליה, שנקראת על שמו של חוזה המדינה, צריכה לכבד אותו, וכמובן גם את החוק.

אילן שלגי: מעורבים פה אנשים יקרים, גם ראש העיר שלך וגם הפרופ' זמיר ואנשים נוספים – עשו את המאמץ ותואילו לעשות את זה ביום הרצל.

אילן שלגי: אני חושב שהעיר הרצליה תקבל את כל הכבוד והיקר ביום הזה, ואם תעשו את זה במועד אחר זה עלול, חלילה, להיות ההפך, ואני בטח לא רוצה את זה.

רות רגב: זה בדיוק תפקיד המועצה הציבורית שתקום.

דידי מור: אני מקבל בהכנעה את העובדה שאולי ראוי שנתברך, וננזפנו, אבל זה בסדר.

דידי מור: הרעיון הוא מאוד יפה, ואנחנו מרימים אותו במימון עירוני כמעט מלא, וההסתדרות נאותה להשתתף במחצית סכום הפרס.

דידי מור: אנחנו רוצים להתכוונן ולקיים את הוראות החוק לגבי י' באייר.

דידי מור: השנה זה לא כל-כך הסתייע, ואנחנו בהחלט נעשה את זה בשנים הבאות.

דידי מור: דיברתי עם ראש העיר טרם בואי לכאן, והיא לא חוסמת את האפשרות שנתכווץ ונתכנס ב- י' באייר, אבל כמו שזה נראה כרגע זה יהיה קצת בעייתי.

דידי מור: מה גם, יש נתון שאינני יכול להתייחס אליו – כמות המועמדים, סריקתם ובדיקתם, זו עבודה לא מבוטלת.

מל פולישוק-בלוך: בעוד שבוע תדעו, ואם יהיו לכם 5 מועמדים אולי כן תוכלו לעשות את זה.

דידי מור: יש לנו הרבה יותר כבר עכשיו.

אילן שלגי: אבל יש לך חודשיים וחצי, מה הסיפור?

מל פולישוק-בלוך: מה זה הרבה?

מל פולישוק-בלוך: כמה מועמדים אתה חושב שיהיו?

דידי מור: כ- 100 איש ביקשו טפסים להצגת מועמדים.

דידי מור: אינני יודע כמה מהם יחזרו עם מועמדים של ממש.

אילן שלגי: מה הסיפור בחודשיים וחצי?

דידי מור: אני מניח שנוכל, אנחנו נבדוק את זה.

אילן שלגי: תואילו להתאמץ.

דידי מור: אנחנו לא רוצים להתחייב, שמא לא נעמוד בזה.

דידי מור: זאת אומרת, בואו נפתיע לטובה ולא לרעה.

מל פולישוק-בלוך: אז אתם מתחייבים להבטיח להשתדל.

דידי מור: כן.

דידי מור: אנחנו רוצים לקיים טקס ברמה ממלכתית.

דידי מור: אני מניח שמהרמה הממלכתית לא נוכל להשיג אף אישיות כמעט באותו יום.

מל פולישוק-בלוך: למה?

אילן שלגי: כולם יהיו עסוקים בטקסים.

דידי מור: כולם יהיו מוזמנים לכל המקומות במדינה בנושא הרצל.

ישי העצני: אתם יכולים לעשות את זה בקירוב – יומיים אחר-כך.

ישי העצני: אתם יכולים לעשות את זה בקירוב אפשרי.

מל פולישוק-בלוך: נכון.

מל פולישוק-בלוך: אז תעשו את זה יום אחרי.

דידי מור: אפשר בסמיכות לתאריך, לפניו או אחריו?

אילן שלגי: כן.

ישי העצני: זה נשאר בסביבה.

אילן שלגי: זה נכון.

אילן שלגי: למשל, ביום שישי בבוקר למחרת יום הרצל.

אילן שלגי: אם למשל, אתם מתכוונים להזמין את נשיא המדינה או אישיות ממלכתית אחרת בכירה, הם יהיו עסוקים ביום הרצל, אבל למחרת אולי יוכלו להיות.

מל פולישוק-בלוך: אפשר למצוא פתרון.

אילן שלגי: לעומת זאת ב- כ' בתמוז הם יכעסו עליכם, ולא יבואו.

מל פולישוק-בלוך: האמת היא שיש ערך נוסף לעשות את הדברים האלה לא כשכל המדינה בחופשה.

מל פולישוק-בלוך: בתמוז בתי-הספר בחופשה ואנשים בחופשה.

מל פולישוק-בלוך: אתם מבזבזים את המועד, זה לא עיתוי נכון לעשות אירוע מסוג זה כשעם ישראל או בפועל בחופשה, או ראשו בחופשה.

מל פולישוק-בלוך: לכן כדאי לעשות את זה ב- י' באייר, וכפי שאתה אמרת, באזור האירועים הציוניים של יום העצמאות.

מל פולישוק-בלוך: זה יהיה יותר ראוי ומכובד גם לעיר עצמה.

מל פולישוק-בלוך: אפשר להתאמץ, זה באמת לא מבצע שאי-אפשר לעשות אותו תוך חודשיים עם כל המאמץ שכרוך בזה.

דידי מור: אני בהחלט אעביר את הדברים לראש העיר.

אילן שלגי: זה 3 חודשים מהיום.

אילן שלגי: תתחילו להיערך, תכננו את ישיבות הוועדה שצריכה למיין מועמדים.

מל פולישוק-בלוך: רות רגב, ראש אגף חינוך קק"ל, בבקשה.

רות רגב: קודם כל ברכות על החוק ולמולידיו.

רות רגב: זה באמת מכובד ביותר.

רות רגב: אגף החינוך בקק"ל פועל במתכונת שנתית.

רות רגב: אנחנו לא מאמינים בפעולה של יום אחד, אלא עובדים לקראת אותו יום, שאמרו להיות יום השיא.

רות רגב: בקצרה אסקור את הפעילות שאנחנו מתכננים, חלקה פעילות ותיקה שתלבש פנים חדשות, חלקה נעשית בשיתוף עם הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית.

רות רגב: אנחנו יושבים יחד בוועדת היגוי משותפת ובונים את ימי העיון למחנכים, הטקס המרכזי.

רות רגב: אגף החינוך של קק"ל רואה בעיקר במעורבות בשטח בטבע את עיקר עשייתנו, זה הערך המוסף שלנו, וככזה בכל הפעילות השנתית של השתלמויות מורים אנחנו מעבירים אותם במסלול מיוחד שמתאר את מפעלו של הרצל; אנחנו מוציאים ערכת למידה לפרויקטים מיוחדים שאתם אנחנו מטפחים, כמו פרויקט "מעוף" לעולים חדשים ליישובי פריפריה – יש לנו היום 11 יישובים, ואנחנו מוסיפים עוד 3.

רות רגב: בקרוב, ל- 5 יישובים תהיה תוכנית חינוכית שחלק ממנה יהיה המפעל הציוני הגדול וההגשמה של הרצל, וכמובן, הקרן הקיימת שמיישמת את החזון הזה.

רות רגב: אחד הדברים שיש לנו ונדגיש אותו השנה זו ההצגה שמסתובבת ביערות, בתנועות הנוער וי-הספר, שנקראת "סיפורה של הקופה הכחולה".

רות רגב: יש לה פרק גדול לחזונו של הרצל עד לימים אלה.

רות רגב: יש בה אפיזודות של הציונות שקשורות לעשייה שלו ולחזון שלו.

רות רגב: במוזיאונים שלנו, נוסף על המוזיאונים שקיימים כאן:

רות רגב: מוזיאון חולדה, מרכזי המבקרים השונים שנמצאים אצלנו, אנחנו מחדשים ועובדים על דפי פעילות עם הנוער בנושא הזה.

רות רגב: בסך הכול אנחנו מקווים שנגיע למספר גדולים מאוד של תלמידים באותו חודש, ויום השיא יהיה מלווה בטקס, בסיורים בעיקר בין מחנכים לבין תלמידים.

רות רגב: תלמידים יסיירו במשך כל החודש באותו מסלול שאנחנו מציעים, וייקחו אתם את הערכה החינוכית דרך המורים להפעיל את זה.

רות רגב: בכתבי העת שאנחנו מוציאים למורים יש לזה ביטוי עם הצעות.

מל פולישוק-בלוך: יש לך הערכה לכמה תלמידים תגיעו?

רות רגב: בפעילות ממשית אנחנו נגיע ל- 50 אלף תלמידים, וכמובן לחניכי תנועות הנוער.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: על הפעילות הציונית שלכם דיברתי במליאה כשדובר על הקרקעות ועל המאבקים שהיו.

מל פולישוק-בלוך: אני מחזקת את ידיכם על שאתם עושים את הפעילות הציונית הזאת כל ימות השנה.

מל פולישוק-בלוך: אתם באמת עושים עבודה מבורכת.

רות רגב: תודה.

רות רגב: אנחנו באמת רצינו לפנות אלייך כי אנחנו רואים את הקשר בין העדר מטען אידיאולוגי – והשאלות האלה נשאלות – לבין יום הרצל עם החזון, עם המשמעות של מדינה יהודית, וקרן קיימת כגוף ששומר על דמותה של המדינה היהודית.

מל פולישוק-בלוך: עוד מישהו רוצה להתבטא?

דוד פלבר: אני ממונה על סיוע למלגות תלמידים במשרד החינוך.

דוד פלבר: יש בחוק התייחסות מפורשת גם לגבי מטרותיו וגם לגבי פירוט הפעולות.

דוד פלבר: בעניין של מלגות לתלמידים, אצלנו זה סיוע על בסיס סוציו-אקונומי ופחות פרס מחקר.

דוד פלבר: אנחנו ערוכים, ואם גוף כלשהו יחליט מי הם הזוכים אפשר לעשות את זה.

דוד פלבר: השאלה היא עד כמה יש לזה מקום, בעיקר כשזה לא מתוקצב בנפרד כי מתוך התקציב של סיוע לתלמידים נזקקים לא יהיה מוצדק לטפח תלמיד במלגה כדי לתת אותה לתלמיד בצפון העיר שכתב עבודה על הרצל.

דוד פלבר: בחוק כתוב בסעיף 13 שתוקצב העניין ישירות, אבל השנה זה לא קרה, זה לא מעשי.

מל פולישוק-בלוך: אני לא יודעת.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן מישהו מהאוצר?

מאיר בינג: באמת עדיין אין תקציב השנה.

מאיר בינג: השנה הזאת המועצה שעוד לא קמה אמורה להכין את התקציב, להעביר אותו למשרד ראש הממשלה, ואנחנו אמורים לעבוד בשיתוף פעולה עם משרד ראש הממשלה כדי לדון על התקציב.

מאיר בינג: זה עוד לא נעשה, וזה ייעשה כשהמועצה תקום ותגיש דוח שנתי.

מאיר בינג: אז המועצה תחליט אם היא רוצה לתקצב את זה בהתאם לחוק, ואיזה נתח מוקצה לנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: אני מבינה שיש לכם סיבה נהדרת למה לא להעביר תקציבים, ואתם צודקים.

מרב ישראלי: זה לא נכון.

מל פולישוק-בלוך: רגע.

מל פולישוק-בלוך: בלי להתייחס לסעיף כזה או אחר, יש כאן פעילויות שקורות כבר עכשיו במשרד החינוך, בסוכנות, בקק"ל ועוד כל מיני יוזמות.

מל פולישוק-בלוך: בין הדברים האחרונים שנאמרו, משרד החינוך הוא הבולט שביניהם: אפשר לנהל תקציב, ויש גם היום בתקנות של משרד החינוך מספיק סעיפים תחת הגדרה של פרויקטים מיוחדים שאם רוצים, אפשר להקצות משם כספים.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, תירוץ מצד אחד זה טוב; מצד שני אם אנחנו יכולים ליזום רעיון של מלגות לתחום של משרד החינוך – אבל למשרד החינוך אין תקציבים מיועדים לזה – למה לא לנצל סעיף תקציבי קיים תחת גג הפרויקטים או תחת גג המלגות, ולאפשר להם לעשות דברים נוספים גם לפני שכמה המועצה.

מל פולישוק-בלוך: יש אפשרות כזאת, לדעתך?

מאיר בינג: תמיד אפשר לעשות.

מאיר בינג: אני לא רפרנט של משרד החינוך, אני מסופק אם הועברה למשרד החינוך בקשה מתואמת לנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: אם תועבר, תחשוב על כך.

מאיר בינג: יש מקום לדבר, אני לא מבטיח שום דבר.

מרב ישראלי: נאמר פה משהו לא נכון, אז אני רוצה לתקן: כשהחוק חוקק צפינו שהמועצה לא תספיק לקום עד הגשת חוק התקציב של 2005, ולכן סעיף 17 לחוק קובע ש"השתתפות אוצר המדינה בהפעלתו של חוק זה מיום תחילתו עד תום שנת הכספים 2005 תיקבע בחוק התקציב השנתי לשנת 2005, והוראות סעיף 13(ב) שקובעות את ההמלצה של המועצה בכל המנגנון – לא יחולו".

מל פולישוק-בלוך: איפה זה כתוב שזה לא יחול?

מרב ישראלי: זה כתוב, הוראות סעיף 13(ב).

אילן שלגי: האם אנחנו יודעים שהאוצר אמנם הקצה לזה כספים?

מל פולישוק-בלוך: הוא אמר שלא.

מרב ישראלי: הוא אמר שלא, אף על פי שהחוק קובע במפורש שצריך.

מל פולישוק-בלוך: הם לא שמו לב למשפט האחרון בסעיף 17, וגם אני לא שמתי לב.

מל פולישוק-בלוך: אבל יש לנו יועצת משפטית שחושבת על הכול מלכתחילה.

מרב ישראלי: הוועדה חשבה, לא אני.

מל פולישוק-בלוך: אבל את יודעת לעשות שימוש מושכל בזמן הנכון ובמקום הנכון.

מל פולישוק-בלוך: בקיצור, הוראות סעיף 13(ב) לא יחולו, קרי: אתם לא חייבים לחכות שהמועצה הציבורית תכין לכם הצעת תקציב, אבל אני אומרת לכל הגופים שפועלים: אל תצפו שמשרד האוצר יבוא מיוזמתו ישפע אתכם בכספים.

מל פולישוק-בלוך: תכינו הצעה, כל אחד בתחומו: אתם חושבים שצריך לעשות אירוע מיוחד של הקרן הקיימת – תגישו המלצות.

מל פולישוק-בלוך: הנה הכתובת שתקבלו ממנו את הפרטים המדויקים.

מל פולישוק-בלוך: אין לנו דרך אחרת.

מל פולישוק-בלוך: אני לא הייתי בסוד העניינים אז, אבל הוגדר גובה תקציב?

אילן שלגי: ממש לא.

אילן שלגי: תקציב המדינה צריך להיות מאושר בכנסת בימים הקרובים, ואתם מעונינים שהכנסת תאשר אותו, לכן ראוי שתוסיפו את הסכום הזה, כי אחרת עלול להיווצר קושי נוסף בהעברת התקציב.

מל פולישוק-בלוך: אבל איזה סכום?

אילן שלגי: הסכום לא כתוב, אבל כתוב שזה צריך להיות בתקציב.

אילן שלגי: אם הם יכתבו סכום נמוך אולי תהיה תרעומת, אבל אם לא יהיה סכום בכלל – אולי תהיה בעיה.

רות רגב: האוצר אמר שהוא יתקצב 5 מיליון.

מל פולישוק-בלוך: מקסימום 5 מיליון?

רות רגב: לא, מינימום 5 מיליון.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שאין לנו מועצה שתרכז את הכול, ולא מתפקידה של הכנסת לעשות את העבודה הביצועית של הממשלה, אני מציעה שהגורמים שנמצאים כאן ייפגשו יחד: משרד החינוך, משרד הביטחון, קק"ל, הסוכנות, משרד ראש הממשלה – שלצערי לא נמצא פה.

מל פולישוק-בלוך: מי מטפל בזה במשרד ראש הממשלה?

אילן שלגי: אורן מגנזי מטפל בזה שם.

מל פולישוק-בלוך: אני אבקש ממנו לעשות מפגש משותף ביצועי, שבו כל גורם יחשוב מה הוא צריך מבחינת תקציב וגם שיתוף פעולה בכל הפעילויות.

מל פולישוק-בלוך: יש לכם חודש ימים בסך-הכול כדי להוסיף את זה לתקציב המדינה.

רות רגב: יש ועדת היגוי עם משרד החינוך.

מאיר בינג: תקציב המדינה כבר מוכן, אבל שינויים תמיד אפשר לעשות.

מל פולישוק-בלוך: אם זה היה נכון, לא היה צריך להושיב את ועדת הכספים.

מל פולישוק-בלוך: לא מדובר על סכומים בשמיים, כשתקום המועצה תראו שהצרכים יגדלו, אבל בינתיים כל מוסד פועל גם מכוח הפעילות שלו ומהתקציב שלו.

מל פולישוק-בלוך: צריכה להיות היענות גם על-פי חוק וגם מתוך הרצון של כולם שהיום הזה יקרום עור וגידים.

מל פולישוק-בלוך: את אומרת שצריכה להיות פגישה?

רות רגב: יש ישיבה קרובה של ועדת היגוי.

מל פולישוק-בלוך: אז אני מבקשת ממך לקחת את זה לידייך, תיזמי כך שכולם יבואו, תוציאו נייר משותף של הצרכים ותקצובם, תעבירו את זה לנציג האוצר, מר מאיר בינג, ובא לציון גואל.

איציק דבש: אני מייצג קבוצת אנשי עסקים פרטיים שעוסקת בנושא הזה מ- 2002.

איציק דבש: זה התחיל בביקור בשיא האינתיפאדה בבית הכנסת בבודפשט, שבו התחיל הפתרון הסופי של יהדות הונגריה.

אילן שלגי: זו גם עיר הולדתו של הרצל.

איציק דבש: לא עיר הולדתו, זה מאה מטר מביתו של הרצל.

איציק דבש: במקרה באותה שנה קראתי במקרה את "אלטנוילנד", אז אמרתי: 1902-2002 – מאה שנה עברו; מי שניסה לחולל את הפתרון הסופי, מי שיזם והגה את המאמר הנפלא שנקרא "אלטנוילנד" – והמדינה לא מציינת את זה.

איציק דבש: באמצע שיא הדיכאון הקולקטיבי שהיה פה ב- 2002 חשבנו איך אפשר לעורר את התקווה בתקופה העגומה שהייתה אז, ועשינו 3 פרויקטים: הראשון היה עם משרד החינוך – בכל התיכונים תלינו את הפוסטר הזה שאומר: "כל מעשה אדם, תחילתו חלום וסופו חלום – מה החלום שלך?".

איציק דבש: דווקא בשיא התקופה המייאשת עשינו את זה, ואנשים היו די סקפטיים, אמרו שהתיכוניסטים לא ישתפו פעולה, ואנחנו חששנו ללכת למבוגרים אז החלטנו לפנות לתיכוניסטים.

איציק דבש: אז קיבלנו מאות מאמרים והוצאנו את זה כספר, מתוך כוונה להפוך את זה למשהו רב-שנתי.

איציק דבש: משרד החינוך עשה פה עבודה נפלאה, אבל גם נתרמו הרבה מאוד כספים פרטיים.

איציק דבש: במקביל הלכנו לאוניברסיטאות כדי לתפוס את גילאי 20 , והתחלנו עם איתמר רבינוביץ' בפרויקט דומה שנקרא "מה יהיה?" – סטודנטים חושבים על העתיד.

איציק דבש: יצא ספר ממש בימים אלו, וזה גם יהפוך לפרויקט רב-שנתי, אני מקווה.

איציק דבש: במקביל פנינו לסוכנות, ואמרנו, בואו נדון בעתיד בעם היהודי, לא רק מדינת ישראל; אבל כדי לגעת בנושא כזה, זה כבר לא 50-60 שנות היסטוריה, יש פה כבר אלפי שנות היסטוריה.

איציק דבש: כדי לגעת בנושא הזה צריך להסתכל מהן העבודות שנכתבו בעבר, והפקנו אתר שהסוכנות השקיעה בו 200 אלף שקל שסוקר עבודות מופת של בריתות וחזונות; כי חזון שלא נגמר בברית עלול להיות אוטופי מדי.

איציק דבש: צריכה להיות הסכמה לא רק מה רוצים, אלא גם מה האחריות שכל אחד לוקח על עצמו.

איציק דבש: עומד לצאת ספר בשלושת החודשים הקרובים, שייקרא "חזון וברית" שאולי אפשר להוציא אותו ביום הרצל.

איציק דבש: הספר סוקר 200 עבודות מופת מתקופת בראשית.

איציק דבש: יש כאן עבודה ענקית שנעשתה פה.

איציק דבש: אגב, הבאנו לארץ 20 סטודנטים מכל רחבי העולם היהודי: מארגנטינה, מברזיל, מארצות-הברית, ממקסיקו, ועשינו תחרות של מעין חידון תנ"ך עולמי, אבל עם ראייה לעתיד.

איציק דבש: זה הכיוון של ההצעה הפרקטית שלנו, אם אפשר להוביל את יום הרצל בהדרגה כך שביום העצמאות יהיה חידון התנ"ך שקושר את כל העם היהודי לעבר שלו, ואולי ביום הרצל יהיה חידון העתיד; כי הרצל לא עסק רק בעבר.

איציק דבש: הוא עסק בעבר מנקודת חיפוש וניסה לבוא עם פתרון שונה מאשר רוטשילד או הירש הציעו באותו זמן; הוא בנה את המוסדות, נתן חזון, בנה תקציבים.

מל פולישוק-בלוך: הרעיון יפה מאוד.

מל פולישוק-בלוך: לכשתקום המועצה הציבורית אני מציעה שתביא את זה לפניה כי באמת אנחנו צריכים לעסוק גם בעתיד.

מל פולישוק-בלוך: אני תמיד אומרת שהציונות עוד לא הושלמה, יש עוד הרבה מה לעשות.

מל פולישוק-בלוך: הרעיון מבורך, הביצוע שלכם ברמות השונות הוא גם מדהים ביופיו, אבל כדאי שתביא את זה למועצה.

מל פולישוק-בלוך: נשמח לשתף פעולה, אבל זו המועצה היא הבמה הנכונה.

דוד יהלומי: אני מנהל הפרויקט "נוער חושב מחר", יזמתי יחד עם איציק את הפרויקט.

דוד יהלומי: אנחנו אכן התאמצנו השנה, והטקס של התחרות השנה יהיה ב- י' באייר – ביום הרצל.

דוד יהלומי: זו כבר השנה השלישית לתחרות.

מל פולישוק-בלוך: יש כאלה שמתאמצים ומצליח להם.

אילן שלגי: הפתעה לטובה.

אילן שלגי: אלה שחייבים לפעול, חלקם פועל, וחלקם לא כל-כך; יש כאלה שאינם חייבים, והנה – תראו.

יעקב גבאי: אני ממשרד הביטחון, ראש היחידה להנצחת החייל.

יעקב גבאי: אני אמנם ממונה על החלק הצבאי של הר הרצל, אבל לפני שנה הקמנו מסלול מבקרים, שחלק ממנו הוא בין היתר קבר הרצל עם כל המורשת, והרעיון הוא לשלב חיילות שידריכו קבוצות חיילים שמגיעות להר מהכניסה של החלק הצבאי.

מל פולישוק-בלוך: כשהייתי בהר הרצל היה חסר לי שילוט על כל קבר, מי זה, מה זה, קצת היסטוריה.

יעקב גבאי: מזמן לא היית.

מל פולישוק-בלוך: הייתי, אבל לא הסתובבתי.

יעקב גבאי: יש היום מסלול למבקרים, ועכשיו אנחנו עומדים לקבוע עמדות שמע במקומות מרוכזים כדי שגם מי שלא מצליח לקרוא תהיה לו עבודה קלה.

יעקב גבאי: פרויקט אחר שאנחנו עושים בשילוב משרד החינוך, והתחלנו אותו בשנה שעברה נקרא "משואה לתקומה".

יעקב גבאי: הרעיון הוא מסלול צעדה עם תלמידי בתי-ספר.

יעקב גבאי: אנחנו עושים את זה בדרך-כלל סמוך ליום השואה, אבל אפשר לכוון את זה.

יעקב גבאי: הרעיון הוא להראות את כל הרעיון החל מהשואה ועד הגעה לקברי החיילים שזה החלק של התקומה.

יעקב גבאי: אפשר בהחלט לשלב ושילבנו שנה שעברה, ואנחנו חושבים שאפשר למסד את זה.

יעקב גבאי: אנחנו עושים את זה השנה, במקרה, ב- ט' באייר.

יעקב גבאי: ב- י' באייר תהיה תמיד בעיה אם יבוא ראש הממשלה עם כל החלק הלוגיסטי של האבטחה; אני מניח שאנחנו נעשה את זה, וזה יהיה הרבה יותר מוצלח.

יעקב גבאי: ניסינו לרתום לזה את שרת החינוך בשנה שעברה, ונכשלנו.

יעקב גבאי: רתמנו את שר הביטחון.

יעקב גבאי: אני מאמין שברצון משותף אולי סוף-סוף נצליח להביא את שרת החינוך לפרויקט משולב עם משרד החינוך, ואני מבקש שתצא מפה קריאה.

יעקב גבאי: זה חלק שיכול לשלב את החיילים ואת המערכת האזרחית, את התלמידים, ומפה דרככם – אם השרה תשמח להשתלב סוף-סוף בפרויקט כזה שקשור למשרד החינוך אני חושב שזה ייתן לפרויקט הלימה מתאימה השנה, ומתוך זה אפשר לעשות את זה כמסורת.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, רעיון יפה.

יצחק קאופמן: אני זומנתי היום בעקבות שתי הצעות שהגשתי לוועדה.

יצחק קאופמן: מדובר על תערוכה ועל מוזיאון מיוחד, קונספציה שמבוססת על עולם הילד כדי להתחיל לפתח את הנושא של הארץ בפרט והעם היהודי בעקבות מה שקורה בזמן האחרון.

יצחק קאופמן: פיתחתי את זה בצורה די לאומית- -

מל פולישוק-בלוך: אני קראתי את הנייר שלך.

מל פולישוק-בלוך: איפה אתה רוצה למקם את זה?

יצחק קאופמן: זה תלוי, כמובן, במקורות המימון.

יצחק קאופמן: יש כמה הצעות שכרגע אני לא רוצה לחשוף, של מועצות וערים שמוכנות לחשוב על הקצאת מגרש.

יצחק קאופמן: כמובן, מדובר על תקציב של הבנייה עצמה.

יצחק קאופמן: אף אחד עוד לא דיבר כאן על החינוך מהגיל הרך ביותר, כולם מדברים על תיכון וכן הלאה.

יצחק קאופמן: זה הדבר המיוחד שהצעתי, והייתי רוצה התייחסות שלכם.

מל פולישוק-בלוך: אתה נגעת בנקודה שאני תמיד מציינת אותה: להתחיל בגיל הרך.

מל פולישוק-בלוך: זה אחד הדברים שאני מאוד מאמינה בהם.

מל פולישוק-בלוך: זה נכון שזו במה טובה לשמוע רעיונות נוספים, ולכן יש כאן אנשים מכל הגורמים, ואני מקווה שתוכל להתחבר אליהם: לאנשים החינוך, לקק"ל, לסוכנות.

מל פולישוק-בלוך: אפשר להציע גם לאנשים שנמצאים כאן את ההצעה.

מל פולישוק-בלוך: אני מציעה, מעבר למאמצים האישיים שאתה עושה, שלכשתקום המועצה תפנה אליהם בהצעה מסודרת.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו גם נעקוב אחר המועצה ונקיים ישיבה נוספת.

מל פולישוק-בלוך: ניתן להם חודש להתארגן ונקיים ישיבה נוספת.

מל פולישוק-בלוך: אם לא יסתייע בידך לפני-כן, אנחנו ניתן לך עוד הזדמנות להעלות את זה בפני אנשי המועצה שיהיו פה בהמשך הדרך.

מל פולישוק-בלוך: כרגע אין לנו, כמובן, האפשרות לסייע מעבר לזה.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת שלגי, תקריא בבקשה את הצעת ההחלטה.

אילן שלגי: אני מציע הצעת החלטה כדלקמן: ועדת החינוך והתרבות קוראת למשרד ראש הממשלה, לועדת השרים לענייני סמלים וטקסים, למשרד הביטחון, למשרד החינוך והתרבות ולהסתדרות הציונית לקדם את ההכנות לקיומו המכובד והראוי של יום הרצל – י' באייר.

אילן שלגי: עד למועד נותרו פחות מ- 3 חודשים, והמועצה הציבורית על-פי החוק טרם החלה לפעול.

אילן שלגי: הוועדה מבקשת מוועדת השופט רביבי לדון באישור הרכב המועצה הציבורית בהקדם האפשרי.

אילן שלגי: הוועדה קוראת ליושב ראש הכנסת ולמזכירות הכנסת להיערך לציון יום הרצל בכנסת הן בדיון מיוחד במליאה כקבוע בחוק והן באופן נוסף.

אילן שלגי: מאחר שיום הרצל יחול ימים אחדים לאחר פגרת הפסח הוועדה מניחה כי תינתן לכך תשומת הלב בהקדם.

אילן שלגי: הוועדה קוראת לעיריית הרצליה לקיים את אירוע פרס הרצל מטעמה, ואולי אף אירועים נוספים ביום הרצל ולא במועד אחר.

אילן שלגי: הוועדה תתכנס לדיון מעקב לקראת סוף חודש מרס.

מל פולישוק-בלוך: אני לא יודעת אם זה יהיה בסוף חודש מרס מפני שאין טעם להתכנס לפני שיש מועצה.

אילן שלגי: אני חושב שאם כך נכתוב זה יסייע לנו לגרום לכך שתהיה מועצה.

מל פולישוק-בלוך: אין שום בעיה.

אילן שלגי: אפשר לעשות גם דיון בפגרה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נוציא מכתבים לכל הגורמים הרלוונטיים שהוזכרו פה.

אילן שלגי: גם למשרד החוץ.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת ממך, רות, לחבר את הגורמים שהיו כאן לאותה פגישה, כולל את האוצר.

מל פולישוק-בלוך: בדבריך, חבר הכנסת שלגי, לא התייחסת לתקציב הנוכחי של 2005.

אילן שלגי: בהחלט נוסיף סעיף.

מל פולישוק-בלוך: בנושא התקציב נוסיף סעיף שאנחנו קוראים למשרד האוצר להיענות לצרכים, ולהוסיף כבר בתקציב 2005 את התקציב הנדרש מהגורמים הפועלים כבר עתה עוד טרם הוקמה המועצה הציבורית בהתאם לסעיף 17 לחוק.

מל פולישוק-בלוך: כל שנותר לי הוא להגיד לכם תודה.

מל פולישוק-בלוך: אני הופתעתי לטובה.

מל פולישוק-בלוך: אני רואה שיש דברים שנעשים בשטח.

מל פולישוק-בלוך: צריך לזכור שתמיד דיברו ועשו בנושא של הרצל ובציונות בכלל, אסור לשכוח את זה.

מל פולישוק-בלוך: אבל היום הזה מאפשר לנו לאחד כוחות ולהזכיר לנו שצריך להמשיך במפעל הציוני.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה לכולם.