ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 56, 2003-07-27 10:00

מיכאל איתן: עקרונות בדבר פיקוח הפרלמנט על הרשות המבצעת בהיבט של הזימונים לפרלמנט והסמכות לקבל מידע.

מיכאל איתן: כיצד אנחנו נותנים לרשות המחוקקת את הסמכות לקבל מידע ככלי עבודה לצורך הפיקוח.

שלמה סלונים: מינויים שהם קשורים לנשיא בתור יועצים או אנשי הבית הלבן, כל אלה פטורים מאישור הסנאט.

שלמה סלונים: האדם הכי בולט שלא זקוק לאישור הסנאט זה The national security adviser דהיינו קונדליסה רייס.

שלמה סלונים: כמו קודמיה, קיסינג'ר, רג'ינסקי, וכו' הם לא זקוקים לאישור הסנאט מפני שזה נחשב ליועצו האישי בענייני בטחון ולכן לא יכולים גם לדרוש ממנה להופיע בפני הסנאט.

אליעד וינשל: אני אשתדל להתמקד על החידושים כיוון שאני מניח שהתפיסה הממלכתית של השירות בציבורי בארץ מוכרת, זה תפיסה שהעיגון שלה הוא בחוק שירות המדינה מינויים, כיום בפסיקה וגם בדברי ימי הכנסת מתייחסים לתפיסה הזאת כחלק מערכי היסוד של השיטה והיא השיטה של הליך תחרותי שיוויוני, קרי מכרז למרבית המשרות.

אליעד וינשל: בשנים האחרונות נעשה מה שאנחנו קוראים סדר בפטורים ממכרז ובהליכי מינוי למשרות הבכירות.

אליעד וינשל: בעקבות פסיקת בית המשפט העליון, הקמת ועדות ציבוריות, המלצות שלהם התקבלו מספר החלטות שעוסקות במינוי בכירים.

אליעד וינשל: המודל שאנחנו הולכים אליו במרבית המשרות שקשורות ברגולציה ובמקצועיות מיוחדת הוא מודל של ועדת איתור שזה מודל שלא היה מקובל בעבר.

אליעד וינשל: ועדה לאיתור מועמדים.

אליעד וינשל: זה מינויים כמו הממונה על ההגבלים העיסקיים, מנהל מינהל התכנון, מישרות כאלה הועברו להליך של ועדה לאיתור מועמדים שהיא שונה במידה מסויימת מהליך המכרז אבל היא עדיין הליך שיוויוני שמורכב מאנשי מקצוע שמאתרים את האנשים הראויים ביותר לתפקיד.

אליעד וינשל: בהחלטת הממשלה שעוסקת בזה נקבעו הקריטריונים איזה מישרות מתאימות למודל הזה, המישרות שמדובר עליהן הן מישרות בעלות אופי רגולטורי או היבט מקצועי או מדעי מובהק.

אליעד וינשל: קבוצה נוספת היא הקבוצה של המינויים הבכירים ביותר שלה דרושה החלטת ממשלה מיוחדת.

אליעד וינשל: מדובר במינוי ראש השב"כ, ראש המוסד, נגיד בנק ישראל, נציב שירות בתי הסוהר ומישרות נוספות.

אליעד וינשל: כאן אין חובת מכרז אבל הועדה לבדיקת כשירות היא ועדה עם סמכויות מוגברות שבראשה לא יושב נציג מתוך המערכת הממשלתית שזה נציב שירות המדינה אלא יושב שופט בדימוס של בית המשפט העליון.

אליעד וינשל: וכך נבדקות המישרות האלה לפני שהן מובאות לשולחן הממשלה.

אברהם בורג: השאלה איפה נמצאת סמכות הממשל בישראל, בידיו של נבחר הציבור או בידיו של ה-Professional או של ה-Civil service.

אברהם בורג: זאת שאלה משטרית ממדרגה ראשונה.

אברהם בורג: אני טוען שהמשטר בישראל צריך להיות בידיו של נבחר הציבור, תן הרבה כוח לשר או לממשלה ותן הרבה פיקוח לכנסת.

אברהם בורג: במובן הזה קח את השיטה שאומרת אני ממנה X אנשים במשרד שלי, אני לא נכנס כרגע לאיזה עומק, הם איתי למימוש המדיניות.

אברהם בורג: יש חברות ממשלתיות, החברה לתיירות הולכת לממש את מדיניות שר התיירות אני מניח שזה פחות או יותר מה שהיא אמורה לעשות, יש שם מדיניות שר התיירות, הוא רוצה רק תיירות ביהודה ושומרון, שהחברה לתיירות תתרגם את זה.

אברהם בורג: בבחירות חדשות בא שר תיירות חדש רוצה חברה לתיירות רק תיירות בנגב, ראש החברה לתיירות הזה לא יכול לכהן תחתיו.

אברהם בורג: כלומר חברות וגופים ואירגנים ממשלתיים שאמורים לממש את מדיניות השר, יהיו מינוי עם פיקוח של הכנסת מי הוא ומה הוא ראוי ולא ראוי, נגמרה הקדנציה – הלך הבן אדם.

מיכאל איתן: אנחנו נמצאים מבחינתי בשלב של עיצוב הצעות.

מיכאל איתן: מה שח"כ בורג מציע זה משהו ברמת הרעיון, הוא לא כשיר אפילו להיות הצעה.

מיכאל איתן: אני רוצה לקבל הצעה ונשים אותה כאחת ההצעות שעברו את הפילטר הראשוני של ועדת החוקה, בסוף כשנגיע לשלב ההכרעה ניקח את ההצעות ואז נביא את זה להצבעה, אבל זה צריך להיות מגובש לכלל איזה שהיא הצעה שיש לה יכולת לעמוד בפני עצמה.

גדעון סער: הרשות המבצעת הפכה לרשות שאינה יכולה באמת לקדם מדיניות.

גדעון סער: בתפקידים המרכזיים שהם תפקידים ששיש בהם מידה גבוהה של רגולציה צריכים להיות אנשים שמזדהים עם העקרונות של הממשלה.

גדעון סער: היתה לי שיחה בזמן האחרון עם שר האוצר באיזה שהוא נושא, שיעשע אותי מאוד שעמדת האוצר כפי שהוצגה בפורומים ממשלתיים ופרלמנטריים בנושא זכיונות מול רשיונות היתה עמדה תקיפה של התנגדות לרשיונות, מכיוון שאני מכיר את עמדתו של שר האוצר, הוא לא ידע איזה מדיניות הוצגה בשם משרד האוצר, אז זה רק דוגמה למציאות שבה 3-4 פקידים בעמדות מפתח יש להם כוח הרבה יותר גדול מלרשות המבצעת והרשות המחוקקת גם יחד.

גדעון סער: בצדק שואלים אותנו, מה שיניתם, איפה עשיתם שינויים, איפה עשיתם רפורמות, הדרך לעשות את זה היא לשנות את חוק שירות המדינה מינויים באופן הבא, להגדיר מספר מצומצם, אני לא חושב שזה צריך להיות דבר שישנה את כל השיטה של שירות המדינה לחלוטין, אלא כמה עשרות מינויי מפתח, אני אתן מספר דוגמאות.

גדעון סער: מנהל רשות החברות הממשלתיות שהוא עוסק באחד הדברים המרכזיים היום, נושא ההפרטה, חייב להיות איש שמשתנה מקדנציה לקדנציה, או שהוא יהיה עד כדי כך מוצלח שהממשלה הנכנסת תרצה שהוא ישאר אבל הוא צריך ללכת לפי אותו הדגם האמריקאי שהוא מניח מכתב התפטרות יום אחרי.

גדעון סער: זכורות לי כמויות האנרגיה שהושקעו בזה שמנהל רשות החברות הממשלתיות הקודם ילך הביתה, ע"י אנשים שפעלו מטעמו של ראש הממשלה באותה שעה, זה לא צריך להיות ככה, זה דבר שצריך להתבצע באופן הכי טבעי.

גדעון סער: אני חושב שבוודאי היועץ המשפטי לממשלה, ואני מפריד את היועץ המשפטי לממשלה, אני בדעה שהסמכויות בתחום הפלילי צריכות לעבור לפרקליט המדינה, מי שעומד בראש התביעה הכללי וככה גם לא יהיה מצב מוזר שגם יש בו מידה של מראית עין, אבל היועץ המשפטי לממשלה אם תוציא לו את הסמכויות שיש לו באכיפת החוק הפלילי, וראש התביעה הכללי יהיה פרקליט המדינה, הוא צריך להיות אדם שמסייע לממשלה לבצע את מדיניותה בתחומים האזרחיים, התחומים השונים, תחומי המדיניות השונים.

זאב סגל: לדעתי צריכה לשבת כאן ועדה מטעמנו ולעשות רשימה של מישרות שאפשר יהיה לבצע מדיניות.

אריאל בנדור: לגוף נושא הפיקוח, צריך לזכור שאנחנו מדברים תוך סימפטיה להסדר האמריקאי, המשטר האמריקאי הוא משטר שונה.

אריאל בנדור: שם המשטר הוא נשיאותי, הפיקוח מיועד למנוע מצב שבו הרשות המבצעת תעשה מה שהיא רוצה משום אפשרות בארבע שנים להתערב בענין כלשהו בפעולתה.

אריאל בנדור: כאן צריך לזכור, אנחנו במשטר פרלמנטרי שבו לכנסת יש מעצם העובדה שמדובר במשטר פרלמנטרי כלי ביקורת שלא קיימים בארה"ב ולכן לא כל הסדר שמתאים לארה"ב בהכרח צריך להעתיק אותו אלינו.

אריאל בנדור: צריך להבחין בנושא שהוזכר כאן וגם ידון בהמשך, הופעה של מי שהם כבר בעלי תפקידים, שימוע של בעלי תפקידים ואולי גם אזרחים שאינם בעלי תפקידים, לבין הליכי שימוע של מועמדים לתפקידים לצורך אישורם שזאת שאלה שונה.

אריאל בנדור: אם ההחלטה הסופית היא החלטה של הממשלה, זה אף פעם לא החלטה של ועדת חיפוש, מינויים חשובים הם החלטה של הממשלה בעקבות המלצות של ועדת חיפוש.

אריאל בנדור: אז ניתן לחשוב על הסדר כזה.

אריאל בנדור: מבחינה מעשית הסעיף בחוקה שהייתי חושב עליו, לא הייתי מכניס לחוקה תפקידים כאלה ואחרים, זה לא מתאים, לשריין דברים כאלה זה לא ענין חוקתי.

אריאל בנדור: מה שהייתי קובע בחוקה, שהכנסת תקבע בחוק רשימה של תפקידים בכירים שמתמנים ע"י הממשלה, שלפני אישורם או לצורך אישורם יתקיים גם הליך של שימוע בפני הכנסת.

אריאל בנדור: זה סעיף הסמכה כללי אבל זה מחייב את הכנסת לקבוע הסדר בחוק, ולא שיהיה בלגן כמו שקיים כיום אלא שיהיה חוק מרוכז שיקבע רשימה של תפקידים, אך ורק מינויים של הממשלה לא מינויים אחרים, שלצורך אישורם יהיה מקום להליך של שימוע וכאן יש מקום לחשוב וחבר הכנסת סער העיר הערה מעניינת, האם אלה צריכים להיות תפקידי המדיניות או לא תפקידי המדיניות.

אריאל בנדור: אם רוצים דווקא להרחיב את כוחה של הממשלה בענייני מדיניות אז הוא אומר יש בזה סתירה מסויימת דווקא בענין הזה להגביל את הממשלה מעבר למה שקיים היום, כל הדברים האלה הם דברים רציניים שצריך לחשוב עליהם וזה גם לא ענין לחוקה, זה ענין לחוק רגיל, החוקה צריכה לקבוע הסדר מסגרת שיחייב את הכנסת למנוע את מצב ה"בלגן" שיש היום ולקבוע הסדר מסגרת כללי בחוקה כאשר פירוט יתקיים במסגרת חוק רגיל של הכנסת.

רשף חן: אני חושב שלא צריך להיות זה ערבוב של הפרלמנט בענין הזה, ערבוב של הכנסת.

רשף חן: אני נגד שימוע ע"י הכנסת.

רשף חן: הנושא של מינויים ברשות המבצעת שמור לרשות המבצעת, זה שזה צריך להיות נקי זה צריך להיות נקי, זה שצריך לעשות את הדיכוטומיה המאוד ברורה בין מה הם כן מינויים שהולכים עם הפוליטיקה ומה לא, גם זה נכון.

רשף חן: אני לא חושב שאנחנו נוריד בשום דבר בזה שאנחנו נערבב את הכנסת שהי בהגדרה פולטית בענין הזה.

אתי לבני: איכשהו נראה לי שאנחנו לא באנו מוכנים מספיק לדיון הזה.

אתי לבני: כאשר סיגל אומרת שיש השוואה, ה-מ.מ.מ עושה השוואה בין החוקות אבל עדיין זה לא מוכן, רק בדרום אפריקה יש ככה וככה, אני רוצה לדעת את זה, לא מספיק לי מה שקורה בארה"ב כי ארה"ב זה ארה"ב.

יהושע שופמן: הושמעו פה שתי גישות, פרופ' נאמן דיבר על כך שאין סדר והוא אומר וצודק, שאין סדר מלא, יש מגמה בשנים האחרונות לעשות סדר.

יהושע שופמן: לכן יש הרבה מאוד מישרות שנכנסו לתהליך של ועדות איתור שגם פרופ' נאמן אומר שזו שיטה טובה, אני מסכים איתו, והוא אומר שלא הגיעו אולי מספיק רחוק מפני שיש תפקידים באוצר למשל שבגלל התנגדות להגבלת שיקול הדעת של השר הממנה היתה התנגדות להכניס אותם לועדות איתור ואנחנו מאוד נשמח אם הדברים יעשו כחלק מעשיית הסדר.

יהושע שופמן: הדרג המיניסטריאלי מעורב בתהליך ובתפקידים הבכירים.

יהושע שופמן: יש ועדה שמאתרת מועמדים, הדרג הממונה מחליט אם המועמדים שאותרו ראויים.

אליעד וינשל: אם אנחנו רוצים לבחון מה הם הרשימות שבהם שיטת המכרז לא מתאימה אלא מתאימות שיטות אחרות, זו בוודאי לא מחייב שינוי של שום דבר, זה מלאכה שנעשית בשנים האחרונות ואני מתחבר לדברים של מר שופמן ושל עו"ד נאמן.

אליעד וינשל: ההליך לקראת הסדרה, דרך אגב יש רק חמש מישרות היום שהן המישרות באוצר שאפשר וצריך להעביר אותן לועדות האיתור.

אליעד וינשל: שאר מלאכת ההסדרה הושלמה, אם יש ביקורת אפשר גם לדבר עליה אבל צריך קודם לבחון.

מיכאל איתן: הסמכת הכנסת להקים ועדות חקירה ממלכתיות שתפעלנה לפי העקרונות של חוק ועדות חקירה

זאב סגל: יש לנו עד היום 15-16 ועדות חקירה ממלכתיות שמתוכן אחת הוקמה ע"י הכנסת.

זאב סגל: התחום של הנושאים צריך להיות בתחומים של האחריות של הממשלה בפני הכנסת.

זאב סגל: הניסוח צריך להיות, שהכנסת מוסמכת להקים ועדת חקירה ממלכתית בנושאים המצויים בתחום אחריותה של הממשלה כלפי הכנסת.

זאב סגל: היו הרבה סכנות שישתמשו בועדת חקירה על הרשות השופטת או בפסק דין מסויים, זה עלה לבג"צ ובג"צ לא התערב אחרי שהממשלה החליטה להקים את הועדה הדחופה על רצח ארלוזרוב ואז שאלה שעלתה בבג"צ, יש פסק דין מזמן המנדט.

זאב סגל: חשוב מאוד שלכנסת יהיה מעמד מקביל ושיהיה לה מעמד כזה ושהיא תוכל לעשות שימוש בזה.

סיגל קוגוט: סיכום העקרונות בדבר פיקוח הפרלמנט על הרשות המבצעת בהיבט של זימונים לפרלמנט והסמכות לקבל מידע

דלית דרור: נראה לי ברור שההוראה על אופן הזימון, מי בדיוק יבוא, זה ברור שיכול להיות בחוק רגיל, אבל אני רוצה להתמקד בעיקרון שיש חובה למסור מידע ויש לה סייגים.

דלית דרור: בסעיף 42 לחוק מדובר על הסמכות של המליאה לזמן ולקיים דיון בנוכחות ראש הממשלה אם 40 חברי כנסת דרשו את זה, על סמכות הכנסת בכל ועדה מוועדותיה לחייב שר להופיע, סמכות כל ועדת לזמן עובד מדינה או כל מי שיקבע בחוק להתייצב בפניה שזה כפילות לעומת סעיף 21 ב' לחוק יסוד הכנסת וזה שוב מוגדר באופן קצת שונה.

דלית דרור: פרטים לענין ביצוע הסעיף נאמר שיקבעו בחוק או בתקנון.

דלית דרור: להשלמת התמונה אני אומר מה נמצא בתקנון הכנסת, בסעיף 14 ב' נקבע שועדה רשאית לדרוש הסברה וידיעות בענין שנמסר לדיונה או שנכנס לתחום תפקידה והשר חייב בעצמו או ע"י נציגו למסור את ההסברות או הידיעות המבוקשות.

דלית דרור: בפרק על עבודת הועדות נקבע בסעיף 106 א' שועדה רשאית לזמן עובדי מדינה, חברות ממשלתיות, תפקידים סטטוטוריים, מועצות דתיות, רשויות מקומיות ומי שזומן חייב להתייצב ולמסור את המידע הנוגע לנושא הדיון ונקבעת גם דרך ההזמנה באמצעות השר בתיאום עם השר והסדר מקביל לזה קיים לגבי תאגידים וחברות ורשויות מקומיות וזה הוראה שאיננה הוראה חוקתית את זה אפשר בתקנון.

דלית דרור: בתוך כל ההוראות אני מציעה לקבוע ברמה החוקתית את החובה למסור מידע ולסייע לכנסת ולועדותיה במילוי תפקידם ולקבוע שהוראות מפורטות יותר לענין חובת המסירה, סייגיה וסמכות לקבוע תנאים למסירה יקבעו בחוק.

דלית דרור: בתנאים למסירה אני רוצה להבהיר, אפשרות לקבוע בחוק שאפשר שהמידע ימסר נניח רק לתת ועדה או שימסר רק לאחר קביעת סדרי דיון מיוחדים לרבות דלתיים סגורות או אפשרות במקרים מסויימים לפתוח לעיון אבל לא להשאיר עותקים, כל מיני אפשרויות פרוצדורליות שיקבעו בחוק אבל צריך להסמיך בחוקה שדבר כזה ניתן יהיה לקביעה בחוק.

דלית דרור: בהצעה של פרופ' בנדור יש העתקה של הסעיף המרכזי בחוק יסוד הממשלה שבו יש עילות אבל אני רוצה לבקש לא לאמץ את הסעיף הזה כי אם יש לנו סעיף רק בנוסח שקיים היום בחוק יסוד הממשלה בלי שיש לו את הסעיף המקביל בחוק יסוד הכנסת, יוצא שהחובה למסור מידע קיימת גם בהיעדר חוק אבל במצב שיש חוקה וטרם נחקק החוק וזה חוק שאולי יהיו עליו ויכוחים, אז אין סייגים כי הסייגים צריכים להיקבע בחוק.

דלית דרור: אני מציעה לקבוע שכל הנושא יוסדר בחוק וגם הסייגים ולא להשאיר את הנוסח כנוסח בלעדי.

הלל סומר: הפרמטרים כדי להכניס משהו לחוקה זה שזה יהיה חשוב ברמה שאנחנו רוצים להכניס את זה לחוקה ושזה מתאים מהותית למקם אותו בחוקה, ואנחנו מדברים על חוקה נוקשה ולכן אנחנו מדברים על הסדרים שאנחנו ברמת בטיחות מסויימת מגיעים למצב שאנחנו לא נרצה לשנות את הפרטים שלהם לעיתים תכופות.

הלל סומר: כששתי הפריזמות האלה לנגד עיני אני רוצה לעשות סדר בשאלות שאנחנו צריכים לשאול כשאנחנו מדברים על מידע.

הלל סומר: תשובתי למי זכאי, זה הכנסת וועדותיה, אני שם רגע בצד את הנושא של ה-מ.מ.מ כי לדעתי ה- מ.מ.מ צריך להיות שלוח, המ.מ.מ פועל לפעמים לפי בקשת חבר כנסת בודד ולפעמים לפי בקשת ועדה ונדמה לי שמעמדו של ה-מ.מ.מ הוא כידו הארוכה של מי הוא באותו ענין, כלומר אתה לא יכול לתת ל-מ.מ.מ מ עמד יותר טוב מאשר לחבר הכנסת שביקש ממנו את התסקיר.

הלל סומר: שאלה נוספת היא, ממי בגוף.

הלל סומר: בענין הזה יש לדעתי תקלה מסויימת בחקיקה הקיימת.

הלל סומר: החקיקה הקיימת מאפשרת לשר להחליט אני עונה.

הלל סומר: הכנסת לא יכולה לרדת בתוך מוטת השליטה שלו לאיש שמבצע את זה.

הלל סומר: זה לדעתי בעייתי.

הלל סומר: הוזכר קודם הממונה על המחוז במשרד הפנים שזה תפקיד רב עוצמה, אני חושב שהכנסת צריכה להיות בעלת אפשרות לבקש מידע מהממונה על המחוז במשרד הפנים בלי ששר הפנים לא יגיד לא רוצה שהממונה על המחוז יעשה את זה.

הלל סומר: הנקודה הבאה היא למה זכאים.

הלל סומר: דיברנו על ממי, דיברנו על מי זכאי, הנקודה הבאה היא למה זכאים.

הלל סומר: ולמה זכאים האפשרויות זה מידע או הופעה או מידע והופעה אבל אלה שני דברים שאפשר לחשוב עליהם בנפרד האם הכנסת זכאית שאדם יופיע בפניה והאם הכנסת זכאית שהוא ימסור לה מידע, זה לא בהכרח אותו דבר.

הלל סומר: בארה"ב יש כלי מאוד מקובל, זה לא ראיתי במסמך של ה-מ.מ.מ, יש כלי שנקרא Stuff the positions זה מצב שבו שולחים את המקבילה לבצע את הראיון של אותו פקיד.

הלל סומר: זה לא חייב להיות דווקא בועדה, זה סוג של חיקור.

הלל סומר: בארה"ב זה הכלי המרכזי בשנים האחרונות שבאמצעותו הקונגרס מבצע את התיחקורים.

הלל סומר: נקודה נוספת היא כמובן מגבלות והשאלה היא האם המגבלות צריכות להיות בחוקה או לא.

הלל סומר: נקודה אחרונה שגם בה אני לא בטוח שנציגי משרד המשפטים יאהבו את מה שיש לי לומר, מנגנון הכרעה.

הלל סומר: אמר קודם עו"ד שופמן שהנה הסתדרו, זה רצה ראש אמ"ן, הסתדרו ביניהם.

הלל סומר: השאלה היא מה הדיפולט.

הלל סומר: הדיפולט, מה ברירת המחדל כשהרשות המבצעת אומרת לא.

הלל סומר: היום מנגנון ישוב ההכרעות היחיד שקיים במצב כזה אם לא מגיעים להסכמה זה בג"צ.

הלל סומר: כנראה שהכנסת או ועדה מועדותיה תצטרך להגיש בג"צ.

הלל סומר: זה מנגנון ישוב לא טוב.

הלל סומר: אני מציע לחפש מנגנון ישוב שהוא צריך להיות לדעתי מין פרלמנטרי באיזה שהיא צורה או פריטטי, זה בין הרשות המבצעת לכנסת, שברגע שמתבקש משהו והממשלה מבקשת לא למסור אותו בשיטה שאני מציע הממשלה צריכה ליזום בקשה לא למסור את המידע ולנמק וזה כבר יוצר לה בעיה ציבורית מכיוון שהיא צריכה לבוא ולהגיד שיש מידע שאנחנו לא רוצים לתת לכנסת ולהסביר את זה.

הלל סומר: מיקי שאל על האזנות סתר לחברי כנסת, הממשלה חייבת למסור את המידע תוך X זמן אלא אם כן הממשלה פונה ואומרת אנחנו מבקשים לפתור אותנו מלמסור את המידע מטעם X שהוא מתוך רשימת הטעמים שמופיעים בחוק הכנסת.

מיכאל איתן: המסגרת, אפשר לנסח אותה עם אופציות, היא לא מסובכת, יהיו כמה משפטים.

מיכאל איתן: המשפט האחרון שרציתי לומר, שכל הסוגיה הזאת של המידע היא סוגיה לא פחות חשובה מסוגיית המינויים.

מיכאל איתן: בנושא המינויים ביקשנו להקים ועדת משנה שתיתן לנו המלצות לגבי חקיקה.