הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 43, 2000-10-03 00:00

יורי שטרן: בוקר טוב.

יורי שטרן: זוהי הישיבה השנייה שאנחנו מקיימים בנושא הזה.

יורי שטרן: הישיבה הראשונה התקיימה כתוצאה מפצצה תקשורתית שהייתה כאשר חברות ההיי-טק הכריזו על כך שהן זקוקות לעשרת אלפים עובדים נוספים שלא נמצאים בארץ ולכן הם מבקשים מהממשלה לאשר להם לייבא אותם מחו"ל.

יורי שטרן: אנחנו כוועדה לענייני עובדים זרים בודקים את הסוגיות הללו של הכנסת עובדים זרים משני כיוונים.

יורי שטרן: גם מצד תנאי העסקת העובדים הזרים, צורכיהם וצרכי המשק, וגם מצד הגנת התעסוקה הישראלית.

יורי שטרן: לכן החלטתי בזמנו שהנושא הזה מספיק חשוב משום שכאן לא מדובר בפועלים פשוטים שהמובטלים שלנו לא רוצים לעבוד במקומם, למרות כל הדמגוגיה שמסביב, אלא באנשים שמיועדים לעבוד במקומות שיש להם ביקוש רב באוכלוסייה הישראלית.

יורי שטרן: בדיון הקודם הוועדה הגיעה למסקנה שלא הגיע הזמן לענות לדרישת התעשיות ושאנחנו תחילה צריכים לנסות למצות כמה מהלכים שעליהם דיברנו וביקשנו שנציגי התעשיות יקיימו מגעים ויבדקו את הנושאים הללו.

יורי שטרן: ראשית, אנחנו דיברנו על מיצוי פוטנציאל העולים האקדמאים שבהם מספר המובטלים, או מספר האנשים שהם לא מועסקים לפי מקצועם, הוא הכי גבוה.

יורי שטרן: בנושא הזה התקיימו כמה מגעים בין נציגי המדענים או המהנדסים העולים לבין נציגי התעשיות.

יורי שטרן: המהלך השני היה בתוך הארץ והוא היה מול תוכנית המחשבה שאותה יזם בזמנו משרד העבודה ואנחנו קיבלנו נתונים מנציגי המשרד שמפעילים את התוכנית הזו, שלפיהם רק משליש מבוגריה התקבלו לעבודה במגזר הזה.

יורי שטרן: המהלך השלישי שעליו דיברנו היה אמור להיות כלפי חוץ בהבאת ארצה עולים או זכאי חוק השבות שעוסקים במקצועות המתאימים.

יורי שטרן: כלומר, אם כבר מדברים על הבאת עובדים מחוץ לארץ, כדאי להביא עובדים לארץ שיש להם זכות להיות אזרחי מדינת ישראל.

יורי שטרן: המהלך הרביעי עליו דיברנו היה ניצול אותם הסעיפים בנוהלים הקיימים שמדברים על הזמנת מומחים מחוץ לארץ, כי אנחנו עשינו הפרדה בין פועלי היי-טק לבין אנשים מומחים שיוצרים כאן תעסוקה נוספת, ואז דיברנו על-כך שבמסגרת הקיימת יש כביכול איזשהו מענה וביקשנו שתיבדק היכולת של המערכת לתת את המענה הזה בהיקפים גדולים יותר ובזמן קצר יותר.

יורי שטרן: אני מציע שתחילה נשמע את נציגי התעשיות או המוסדות שהיו אמורים להיות מעורבים בהמשך הטיפול שיסבירו לנו איך הדברים התקדמו.

אפרים כהן: למיטב ידיעתי עלה גם הנושא של ירידים להחזרת ישראלים הבייתה.

יורי שטרן: כן.

רפי ברנדר: אנחנו פעלנו בכמה מישורים.

רפי ברנדר: ראשית, הוקם צוות משותף למשרד העבודה והרווחה, משרד התעשייה, משרד הקליטה ואיחוד תעשיות האלקטרוניקה שתפקידו לטפל בקורסי הסבה לעובדים אקדמאים ולא אקדמאים בישראל לתעשיות האלה כאשר הקורסים חולקו לשלוש רמות.

רפי ברנדר: ראשית, הסבת בוגרי הנדסה ומהנדסים לא מתחומי האלקטרוניקה לתעשיית האלקטרוניקה והתוכנה ובנושא הזה אנחנו מתקדמים הכי הרבה.

רפי ברנדר: יש פה טיוטת מסמך שמחכה לחתימת מנכ"ל משרד העבודה והרווחה.

רפי ברנדר: היה והוא יחתום אז אני מקווה שבימים הקרובים תתפרסם בעיתונות הזמנה לאנשים להשתתף בקורסים.

רפי ברנדר: בשלב הזה אנחנו מדברים על שלושה קורסים בלבד שיכללו תשעים אנשים.

יורי שטרן: מי יעביר את הקורסים?

רפי ברנדר: האוניברסיטאות.

יורי שטרן: האם האוניברסיטאות הן הגורם הטוב ביותר להכשרה להיי-טק?

רפי ברנדר: הם הגורם הטוב ביותר.

רפי ברנדר: מדובר בטכניון ובאוניברסיטת תל-אביב.

רפי ברנדר: מדובר באותם גופים שמוסמכים היום לתת את התעודות.

רפי ברנדר: ובכן, אנחנו מדברים על מקסימום תשעים איש, כאשר אחד התנאים כאן הוא ש-80% מהמתקבלים לקורסים יקלטו במפעלים לפני תחילת הלימודים.

רפי ברנדר: אנחנו מקווים שבשלב השני יתקבלו יותר.

רפי ברנדר: הרמה השנייה שנקבעה מדברת על הסבת אקדמאים אחרים.

רפי ברנדר: זהו מהלך שמובל בעיקר על ידי משרד העבודה ואנחנו מחכים שהם יגישו תוכניות לימודים.

רפי ברנדר: התעשיינים התחייבו לערוך יריד תעסוקה לאותם אנשים שיתקבלו לקורסים כדי שהמפעלים יחשפו אליהם והם יחשפו למפעלים.

רפי ברנדר: תהיה גם הסבה ברמה ג' של מכללות טכנולוגיות וכל מיני מכונים והמכונים האלה יהיו אחראים להשמת כוח האדם.

נחום לנגנטל: למה מדובר רק בתשעים אנשים בשלב זה?

רפי ברנדר: כי גודל הכיתה האופטימלית יהיה בין עשרים לשלושים איש.

נחום לנגנטל: נניח והיה תקציב למאה כיתות, האם יש לכם מספיק פונים?

עמי אראל: אנחנו עושים זאת כדי להראות רצון טוב ושיתוף פעולה, ומתוך דאגה כי לא ברור עד כמה התהליך הזה יצליח.

יורי שטרן: מהי יכולה להיות הסיבה לאי הצלחה?

עמי אראל: אני נפגשתי עם ראש הממשלה מר אהוד ברק והוא אמר לי: "אני לא מבין למה אי אפשר לקחת מהנדס אלקטרוניקה שיודע אנגלית ולהפוך אותו למהנדס תוכנה לאחר 18 חודשים?

עמי אראל: " אני עניתי לו שאני מהנדס אלקטרוניקה והאנגלית שלי מצוינת, אבל אני לא אהיה איש תוכנה לאחר 18 חודש.

עמי אראל: הסבת אנשים היא עסק מאוד מאוד מסובך.

יורי שטרן: כשאנחנו מדברים על תעשיית ההיי-טק, אנחנו מדברים גם על תעשיות האלקטרוניקה ולא רק על בתי תוכנה בלבד.

עמי אראל: בוודאי.

עמי אראל: אנחנו מדברים על מהנדסי תוכנה, מהנדסי אלקטרוניקה, ומהנדסי תקשורת.

עמי אראל: אנחנו מדברים על כל האנשים הרלוונטים.

עמי אראל: כאשר נפגשנו עם מר פרחי ממשרד העבודה ועם המנכ"ל סיכמנו שנעשה פיילוט כדי לא לבזבז כספים מצד אחד וגם כדי לא ליצור ציפיות אצל המוסבים, ובכלל כדי שלא נתייצב אחר כך כולנו מול שוקת שבורה.

עמי אראל: כלומר, גם על דעת משרד העבודה יש לעשות את הפיילוט הזה על מספר מצומצם של אנשים כדי שנוכל להפיק לקחים.

יורי שטרן: אני מבין שהקורסים האלה מיועדים לא רק לאנשים מובטלים?

רפי ברנדר: הקורסים מיועדים לא רק לאנשים מובטלים.

רפי ברנדר: התנאי יהיה לא עבודה או לא עבודה, אלא מהנדס.

רפי ברנדר: יתרה מזאת, אם יהיה בקורס הזה אדם שלא זכאי לדמי אבטלה, משרד התעשייה והמסחר ייתן לו דמי קיום מכסף שמשותף גם לתעשיינים.

רפי ברנדר: נושא גיוס עובדים מחו"ל.

רפי ברנדר: פעם בשנה מתקיים יריד בארצות הברית להחזרת ישראלים, או אנשים שזכאים על פי חוק השבות לבוא לארץ.

רפי ברנדר: נקבע כי השנה בסביבות חודש דצמבר יתקיים גם יריד ברוסיה, בשיתוף פעולה עם משרד הקליטה והסוכנות, כאשר הפנייה תהיה שוב לאותם אנשים שזכאים על פי חוק השבות לעלות לארץ.

רפי ברנדר: אותם אנשים ירואיינו על ידי שלושה מהנדסים מהתעשיות שהם דוברי השפה הרוסית והמכירים את המנטליות הרוסית.

רפי ברנדר: המהנדסים האלה באים מחברות שחברות באיגוד והם יראיינו בשם כל התעשייה.

רפי ברנדר: גם מנכ"ל האיגוד ייסע ליריד הזה.

רפי ברנדר: נפגשנו עם נציג איגוד המהנדסים העולים במטרה לנסות לסייע.

רפי ברנדר: התחייבתי שברגע שיהיו לנו עוד פרטים בנושא קורסי ההסבה נעביר להם אותם, כדי שהעולים חברי האיגוד הזה יוכלו להירשם לקורסים.

רפי ברנדר: אמרנו שבשלב ב' יהיו קורסים יותר רחבים, לא רק למהנדסים, אלא נפתח את הקורסים גם לאקדמאים אחרים, ואנחנו נעביר להם את המידע כדי שהם יוכלו להפיץ אותו בין חבריהם ובין עולים חדשים אחרים, בין שהם עובדים ובין שהם בתת-תעסוקה, על מנת שהם יוכלו להשתתף בקורסים.

עמי אראל: אנחנו עושים את הפעילות הזו בגלל שאני הבטחתי לך שאנחנו נעשה את זה, אבל אנחנו עושים עוד דברים.

עמי אראל: נפגשנו עם שר האוצר ודנו בשני נושאים.

עמי אראל: ראשית, הכשרת נערים בבתי ספר תיכוניים משלוש יחידות במתמטיקה לחמש יחידות במתמטיקה.

עמי אראל: זהו פיילוט שאיגוד תעשיות האלקטרוניקה ערכה בשלושה בתי ספר בשנה שעברה והוא נחל הצלחה.

עמי אראל: האיגוד הוציא על הפיילוט הזה סכום של שש מאות אלף.

עמי אראל: לקחנו תלמידי תיכון וחיילים משוחררים וקידמנו אותם באמצעות הוראה של איגוד בוגרי הטכניון , ושילמנו להם עבור זה, משלוש לארבע יחידות מתמטיקה, ומארבע לחמש יחידות מתמטיקה.

עמי אראל: ברור הוא כי לנו אין כוח לשאת בפרוייקט הזה בצורה לאומית.

עמי אראל: כאשר נפגשנו עם שר האוצר לפני כחודש וחצי הובטח כי שהתוכנית הזו תופעל בצורה יותר מסיבית יחד עם משרד החינוך לאחר החגים.

עמי אראל: הנערים האלה הם הצינור ממנו יבואו המהנדסים.

עמי אראל: אותו דבר עם משרד העבודה, וכאן הנושא יותר מתקדם מכיוון שכפי שאני מבין משרד העבודה פטור או כמעט פטור מנושא התקציבים.

עמי אראל: במסגרת משרד העבודה יקבלו חיילים משוחררים תגבור בלימודי המתמטיקה על מנת שהם יחזרו ויבחנו ברמה של ארבע-חמש יחידות מתמטיקה.

עמי אראל: אנחנו עדיין נמצאים בדיונים עם ות"ת מפני שאחד האבסורדים הוא שעל מנת ללמוד היום מדעי המחשב באוניברסיטת תל-אביב יש צורך בפסיכומטרי של 750 נקודות.

עמי אראל: טירוף.

עמי אראל: האם ניקוד של 650 הוא לא מספיק טוב?

עמי אראל: הרי האוניברסיטאות לא צריכות להשקיע כאן הרבה משאבים כמו שצריך בלימודי רפואה.

עמי אראל: בתחום הזה יש צורך רק במחשב ובקו טלפון.

עמי אראל: מסתבר כי לאוניברסיטאות חסר צוות זוטר.

עמי אראל: אני עובד על כך שמספר התלמידים המתקבלים ללימודי המחשב באוניברסיטאות ישולש.

עמי אראל: אני יכול בהומור לומר כי שני אנשים ביחד לא יכולים להגיע לציון של 750 נקודות בפסיכומטרי.

עמי אראל: זה באמת אבסורד.

נחום לנגנטל: זהו טרוף.

יורי שטרן: מה ההבדל בין הקורסים שאתם יוזמים עכשיו לבין תוכנית המחשבה?

יורי שטרן: ובכלל, מה בדקתם לגבי תוכנית המחשבה?

ינון אל רועי: עיקר העניין הוא באיגום המערכות.

ינון אל רועי: זוהי הפעם הראשונה ששלושת המשרדים המובילים בנושא הזה מנסים לעשות שיתוף פעולה גם ברמת איגום המשאבים, גם ברמת ההגעה למועמדים הפוטנציאלים מכל המגזרים שהיום היה יותר קשה להגיע אליהם.

ינון אל רועי: אני לא מצוי בכל הפרטים של תוכנית המחשבה, אבל ברמה א' לפחות משרד התעשייה והמסחר ואיגוד תעשיות האלקטרוניקה ערכו שבעה קורסים.

ינון אל רועי: למיטב ידיעתי כל המשתתפים בקורסים האלה מוסבים.

ינון אל רועי: אנחנו משתפים פעולה בנושא הזה עם משרד העבודה ואנחנו ערוכים לקיים שבעה עד שמונה קורסים.

ינון אל רועי: אנחנו קיבלנו פידבק מאיגוד תעשיות האלקטרוניקה לפיו נראה להם שיהיה היום ביקוש לשלושה קורסים מבחינת מועמדים, במידה ויהיה ביקוש יותר גבוה, אז אנחנו ערוכים לפתוח יותר קורסים.

נחום לנגנטל: בכמה אנשים מדובר בערך?

ינון אל רועי: אני לא יודע, אני לא מצוי במספרים.

יורי שטרן: אם אתם אומרים שהקורסים שאתם מפעילים עכשיו לגבי השלוש יחידות, ממשיכים פחות או יותר את המסורת והם בנויים במתכונת שאתם כבר הפעלתם, ורוב האנשים הושמו במקומות עבודה, אז למה אתם רואים זאת שוב כפיילוט?

יורי שטרן: אילו עוד תחומים אתם רוצים לנסות כאן?

רפי ברנדר: רמה א' מדברת על הסבת מהנדסים וזה לא פיילוט.

רפי ברנדר: אלו קורסים שרצים כבר שנה שלישית או רביעית והם ימשיכו לרוץ.

רפי ברנדר: הפיילוט הוא ברמות ב' וג' שבהן לוקחים אנשים עם רמה השכלתית שונה, כמו בוגרי מדעי הרוח או מדעי החברה, ולהסב אותם.

יורי שטרן: אם הקורסים של הסבת מהנדסים נערכים כבר שלוש שנים.

יורי שטרן: והם מצליחים אז למה לא להרחיב את הקורסים האלה לסדרי גודל יותר גדולים?

רפי ברנדר: המועמדים עוברים שני שלבי בחינות.

רפי ברנדר: ראשית, האוניברסיטאות שמעבירות את הקורסים מעריכה את התעודות שיש לאנשים האלה והן מחליטות האם אנשים האלה מתאימים להסבה.

רפי ברנדר: שנית, המועמדים צריכים לעבור מבחנים פסיכוטכנים שקובעים את רמתם.

רפי ברנדר: אם יהיו יותר מועמדים מתאימים, יהיו יותר כיתות.

רפי ברנדר: המודעות תפורסמנה שבוע הבא ואז נהיה כולנו יותר חכמים.

רפי ברנדר: יש תקציב לעד שבע כיתות.

רפי ברנדר: ההערכה כרגע שנובעת מניסיון העבר מדברת על כך שיהיו מועמדים שמתאימים לשלוש כיתות, כאשר שתי כיתות תהיינה להנדסת תוכנה, וכיתה אחת להנדסת חומרה.

רפי ברנדר: אנחנו נשמח אם יהיו ארבע, חמש ושש כיתות.

יורי שטרן: יש בארץ בערך 50 אלף אנשים בעלי השכלה הנדסאית שהם בגילאי עבודה.

יורי שטרן: מתוך 50 אלף איש, עם האטרקטיביות של המשכורות הגבוהות בתעשיית ההיי-טק, ועם הצמיחה המהירה ללא השוואה לענפי תעשייה אחרים, למה אתם חושבים שיתאימו רק תשעים איש?

רפי ברנדר: ניסיון העבר של שנתיים-שלוש שנים מראה לנו כי רק תשעים איש פונים.

יורי שטרן: לדעתי זה עניין של שיווק.

רפי ברנדר: אני לא חושב שהרבה מהנדסים שעובדים היום במקצוע מכובד ומרוצים מעבודתם יסכימו לעבוד במשך שמונה-תשעה חודשים בשכר מינימום.

רפי ברנדר: זה לא כל כך אטרקטיבי עבורם.

רפי ברנדר: הקורסים של הסבת אקדמאים הם קורסי יום מלאים ואי אפשר לעבוד תוך כדי תקופת הקורס.

נחום לנגנטל: אני חושב שכל הניסיונות הם טובים, אבל נראה לי כי הם לא יביאו לכך שתהיה מסה קריטית של עובדים בענף הזה.

נחום לנגנטל: אם באמת יש צורך בעשרת אלפים אנשי תוכנה, ואם אנחנו מאמינים שתעשיית ההיי-טק היא קריטית למשק כולו, אז או שעושים פה משהו הרבה יותר דרסטי במיצוי הכוח הפנימי במדינת ישראל, או בקרב יהודי העולם, או שיש צורך לפתח מסלול מקביל לזה ביבוא הזרים.

נחום לנגנטל: אין כאן ברירה.

נחום לנגנטל: הרי גם את אלה שאנחנו מסיבים עכשיו, נקבל לעבודה רק עוד שנה בתור אנשי תוכנה מתחילים ולא בתור אנשים מקצועיים עם הרבה ידע.

נחום לנגנטל: אני חושש שהפתרון הוא קטן מידיי, והוא גם איטי מידיי.

נחום לנגנטל: עד אז אנחנו יכולים לאבד את המערכת הזו.

נחום לנגנטל: אם אתם אומרים שעל פי ההערכות המקצועיות שלכם בלתי אפשרי למצות יותר מהכוחות האלה אז אין מנוס.

נחום לנגנטל: אנחנו לא נלך להתאבד על הענף הזה.

נחום לנגנטל: הענף הזה הוא ענף שזקוק לחיים.

נחום לנגנטל: השאלה היא באמת האם זה מה שקרה פה?

נחום לנגנטל: כלומר, האם אנחנו חושבים שמדינת ישראל עושה את כל המאמצים למיצוי וכתוצאה מזה רק כמה עשרות אנשים יהיו מהנדסי תוכנה מתחילים בעוד שנה.

נחום לנגנטל: הרי זה מה שיקרה פה.

נחום לנגנטל: זה דל מאוד.

נחום לנגנטל: אני אומר את הדברים האלה עם כל זה שאני נגד יבוא עובדים זרים בכל תחום.

עמי אראל: אנחנו יושבים פה בוועדה של העובדים ואנחנו דואגים לעובדים, בונה פידה, ואנחנו מנסים לעשות מה שאפשר הרי אנחנו אזרחים של המדינה הזו.

עמי אראל: זה לא דואג להיי-טק.

עמי אראל: כל הויכוחים האלה אם דרושים עשרת אלפים או שמונת אלפים או חמש עשרה אלף הם לא רלוונטים.

עמי אראל: אני אמרתי ואני חוזר ואומר.

עמי אראל: האם אתם חושבים שמישהו באמת יביא מהנדס שהוא לא צריך אותו.

עמי אראל: תתנו אלפיים רשיונות להביא עובדים זרים ותראו אם יקחו אותם.

עמי אראל: מה כל הויכוחים האלה?

עמי אראל: האם מישהו יביא מהנדס שהוא לא צריך?

עמי אראל: תקראו את מודעות הדרושים בעיתוני סוף השבוע.

עמי אראל: האם מישהו מפרסם מודעה בסכום של עשרים אלף דולר בכל יום ששי על מנת להרגיז מישהו?

עמי אראל: עשינו יריד תעסוקה בארצות הברית והגיעו כמה עשרות אנשים.

עמי אראל: אני הייתי במוסקבה לפני כשלושה שבועות כדי לבדוק את תעשיית ההיי-טק שם.

עמי אראל: אתם יודעים במה זה ייגמר?

עמי אראל: זה ייגמר בכך שאנחנו נעביר עבודת תוכנה לחברות במוסקבה.

עמי אראל: במקביל לזה, יש חברה, שאינני יכול לומר את שמה, שהודיעה שהיא לכאן לא מעבירה את הפיתוח של הדגם החדש של הצ'יפ שלה כיוון שיש פה יותר מידיי תנודת עובדים.

עמי אראל: במקביל לזה, אני לקחתי היום שמונה מהנדסים ישראלים והעברתי אותם לבוסטון, מסביבם יש עוד חמישים אנשי תוכנה מבוסטון.

עמי אראל: אני גם יכול לתאר לכם מה שקורה עכשיו בהודו.

עמי אראל: אף אחד לא יבנה אוהל מחאה מול הכנסת.

עמי אראל: אני מקבל באהבה את מסלול הייסורים שאתם מעבירים אותנו כאן.

יורי שטרן: זה לא מסלול ייסורים.

עמי אראל: בסדר, אני מקבל את זה באהבה, אבל זה לא יפתור את בעיית ההיי-טק ואף אחד לא יצעק.

יורי שטרן: מר אראל, ספר לנו עוד על הביקור שלך במוסקבה.

עמי אראל: היה במוסקבה כנס גדול שבמהלכו פגשתי שניים-שלושה בתי תוכנה , ולא דיברתי רק עם נציגים של בתי תוכנה של יהודים אלא גם עם גויים, ואני אומר לך שאם אני צריך היום להתחיל להביא היום עובדים ארצה ולהסב אותם וכו' וכו', אז אני אעשה זאת כפעולה ציונית, אין ספק.

עמי אראל: אבל אני לא יודע כמה יבואו.

עמי אראל: יש שם בתי תוכנה שעובדים היום בשביל חברות אמריקאיות והם מוכנות בעבור שליש מחיר לבצע עבורנו עבודה.

עמי אראל: כולנו יודעים כמה קשה להביא עובד לארץ, לקלוט אותו ואת משפחתו.

עמי אראל: יותר קל לקחת בלוק של עבודה ולהעביר אותו לשם.

עמי אראל: לדעתי בזה זה ייגמר.

עמי אראל: אני כל הזמן משתדל שלא להיתפס כמאיים או כנביא זעם.

עמי אראל: אני חושב שכל נציגי המשרדים פה יאמרו לך שאנחנו באמת משתפים פעולה, אבל אין פה שום ועדה שנקראת ועדת הכנסת לנושא ההיי-טק.

עמי אראל: כתוצאה מכך אולי יהיו עוד כמה עשרות עובדים ואולי נביא כמה עולים מרוסיה, ובד בבד עם זה ההיי-טק הולך מפה בלי שום הפגנות ובלי שום צעקות.

עמי אראל: תבינו את זה.

עמי אראל: בואו נצא מהויכוחים האם דרושים עשרת אלפים או דרושים שלושת אלפים עובדים?

עמי אראל: אני אומר, תנו אלפיים רשיונות לעובדים זרים.

עמי אראל: בשעה זו שאתם ממררים לנו את החיים אני קורא שיושבים היום עם אנשים שמבקשים להביא לארץ פועלים זרים למגזרי החקלאות והבנייה, שכבר קיבלו הקצבות, ועדיין נותנים להם רשיונות, ומאתנו מבקשים לעשות כל מיני צעדים.

עמי אראל: אנחנו עושים צעדים, אבל בינתיים הבעיה שלנו לא נפתרת.

עמי אראל: יתרה מזאת, אני עושה את התפקיד שלי בהתנדבות והמטרה שלי הייתה לטפל בדיוק בנקודה שהיא הכי כואבת להיי-טק הישראלי.

עמי אראל: הנושא הכי כואב למדינה הזו הוא שתעשיית ההיי-טק בורחת מהמדינה.

עמי אראל: אני לא מצליח להעביר את המסר הזה, למרות שאנחנו הצענו 50 אלף שקל והקמת קרן עבור כל רשיון.

עמי אראל: מדובר בחמישים מיליון שקל.

עמי אראל: נקים ועדה ציבורית שתחליט במה להשקיע את הכסף, אם זה בעולים, אם זה בהסבות במה שאתם רוצים, אבל אף אחד לא מתייחס לזה.

עמי אראל: להפך, אנשים כותבים מאמרים בעיתונות ואומרים לי שאני רוצה לדפוק את השכר של המהנדסים.

עמי אראל: אין לי טיעונים חדשים, אבל אני אומר לכם שאתם פוגעים בלבו של העניין.

עמי אראל: יכול להיות, הרי אנחנו חיים בעולם פתוח וברגע שפתחו את השוק ויש אפשרות להשקיע בחברות בחוץ לארץ, אז זה אפשרי.

עמי אראל: אני היום יכול להעסיק אנשים בישראל או בכל מקום אחר בעולם.

עמי אראל: בעבר הייתה בעיה להשיג גרין קארד לארצות הברית.

עמי אראל: היום יש בערך מאה אלף ויזות כל שנה שמיועדות לעובדי היי-טק.

עמי אראל: היום יותר מ-50% מהעובדים בעמק הסיליקון הם לא אזרחי ארצות הברית.

עמי אראל: גם גרמניה נותנת כמה עשרות אלפים של ויזות בשנה.

עמי אראל: כלומר, העולם הזה משתנה.

עמי אראל: אנחנו צריכים לעשות כל מה שאפשר בשביל המדינה הזו, ואנחנו נעשה הסבות כמה שאפשר.

עמי אראל: אנחנו מדברים על רשיונות של שנתיים, בואו תאמר לי האם מהנדס תוכנה שבא מהודו, רומניה או מרוסיה, ישטוף כלים בתחנה המרכזית ברגע שתוקף רשיון העבודה שלו יפוג?

עמי אראל: האם איש תוכנה לא ירצה להיות על תקן לא חוקי בארץ.

עמי אראל: אני מדבר על אלף-אלפיים מהנדסים לשנתיים ניסיון בעוד שיש בארץ 200-300 אלף עובדים זרים.

עמי אראל: אלפיים מהנדסי תוכנה האלה לא יסכנו את מדינת ישראל.

יורי שטרן: האם אתם ניסתם לעבוד עם שירות התעסוקה?

עמי אראל: כדי ללכת לשירות התעסוקה צריך למלא ים של טפסים , ואני מכבד זאת, אבל קודם צריך למצוא את האדם המתאים, להכשיר אותו, להביא את התמונה שלו וכו' וכו' וכו', ואז אחרי שאתה משכנע אתה מקבל אישור להביא אותו.

עמי אראל: זוהי באמת פרוצדורה שמיועדת לאיזה מומחה ספציפי.

נחום לנגנטל: השאלה היא האם משרדי הממשלה ישבו והחליטו שאלו הממדים ונניח שנגיע לשבע כיתות?

עזרא ז'אנו: רבותיי, המונחים האלה פשוט לא שייכים לעניין.

עזרא ז'אנו: כשמדברים על גישת ממשלה, הגישה היא גישה מקיפה, סוחפת ועמוקה הרבה יותר.

נחום לנגנטל: אם בסופו של דבר ההערכה היא שבעוד שנה אנחנו נראה אלף עובדים חדשים בענף ההיי-טק מגורמים מקומיים ומגורמים יהודיים בעולם, אז אנחנו צריכים להבין שכל המאבקים שלנו הם לא מאבקים ובואו נלחץ שיהיו פחות עובדים זרים בענף הבריאות או בענף החקלאות, ונלחץ שיהיו יותר עובדים בתחום הזה.

עזרא ז'אנו: אתה אומר דברים של טעם, אבל בוא נסכים שצריך למשל לשאול האם צריך אלף עובדים בענף הזה כי יכול להיות שלא צריך אלף עובדים אלא מאה ועשרים עובדים.

עמי אראל: האם מישהו יביא עובדים שלא צריכים אותם?

עזרא ז'אנו: אני מאוד הולך עם הגישה של חבר הכנסת לנגנטל, אבל אני חושב שבאופן רציני ואחראי צריך לבדוק מה צריך?

עזרא ז'אנו: כלומר, אני מדבר על מפת צרכים.

עמי אראל: אני אומר לך שאנחנו מעריכים שיש צורך באלפיים עובדים.

נחום לנגנטל: אני יושב ראש ועדת ההיי-טק בוועדת הכספים ואני מתבייש כל פעם שעמי ודייויד רובנר באים אליי ואומרים לי כי חסרים להם עובדים.

נחום לנגנטל: הם לא היו בוכים ומתלוננים אם לא הייתה להם בעיה אמיתית בנושא.

נחום לנגנטל: האם הם נהנים לפרסם מודעות?

רפי ברנדר: את המיון לקורסי ההסבה אותם עומדים לפתוח עכשיו עושות האוניברסיטאות.

רפי ברנדר: הן הגוף שיכול להעריך את התעודות.

רפי ברנדר: אני לא יודע להעריך תעודה שמגיעה מחוץ לארץ.

יורי שטרן: אתה מייצג את התעשיות שמבקשות כוח אדם.

יורי שטרן: הארגון שאותו מייצג ליאוניד חי מפרוטות והוא הכין לכם מאתיים קורות חיים.

יורי שטרן: למה אתם מבקשים ממנו לסכם עם האוניברסיטאות על המבחנים ?

יורי שטרן: למה שלא תיקח את קורות החיים הללו ותטפל בהם?

יורי שטרן: אני לא מבין את היחס הפקידותי הזה, לא במובן הרע של המילה.

עמי אראל: אנחנו נפרסם מודעות בעיתונות הרוסית ונאמר מהן הדרישות שצריך.

עמי אראל: אנחנו ניקח את החומר ונעבוד עם האוניברסיטאות שימיינו אותם.

יורי שטרן: אני מבקש מכם שהמועמדים יקבלו תשובה ותאמרו להם כמה אנשים מתוך מאתיים המועמדים התקבלו.

עמי אראל: יטופל.

יורי שטרן: יש פה פער עצום בין המסה הגדולה של האנשים שלפחות רואים את עצמם כמעוניינים במקומות האלה, ובחלק ניכר של המקרים הם כן מתאימים לעבודה, ואתם אומרים שיש לכם צורך אז תעשו מאמץ שיווקי ותתייחסו להתנדבות כמו שצריך.

יורי שטרן: אני בטוח שגם בערי הפיתוח, ולא רק בין העולים, יש אנשים מתאימים.

יורי שטרן: בעיניי, זהו המבחן של כנות.

יורי שטרן: אתם אמרתם לי שאתם צריכים מומחים בענף ואני ביקשתי מכם להעביר לי מכתב ובו פירוט הצרכים שלכם כדי שאוכל להעביר אותו לארגון של ארבעת אלפים סטודנטים יהודיים שהיה מוכן לעשות עבודה עבורכם, אבל במקום זאת העברתם מכתב שאי אפשר להבין ממנו כלום.

יורי שטרן: ככה מחפשים עובדים?

אפרים כהן: אדוני היושב ראש, אני חושב שלאור הדברים שאנחנו שומעים כאן, ואני מבין את המצוקה של עמי, אין מנוס אלא מלראות את הנושא הזה כמשימה לאומית ממדרגה ראשונה וכדי לראות את ענף ההיי-טק כמשימה לאומית יש צורך בצוות קבוע שיעסוק באיגום ובתיאום עם משרדי הממשלה השונים, וכן שיעסוק בבעיה הזו מכל ההיבטים, כולל נושא השיווק, ההסברה בקרב העולים ובכלל, הכשרה, ובכל הנושאים האחרים.

אפרים כהן: הטיפול צריך להיות טיפול נקודתי ומרכזי מכיוון שאי אפשר שכל אחד יסחב את השמיכה לצד שלו ויאמר שהוא במצוקה.

אפרים כהן: כולם במצוקה.

אפרים כהן: לפני כמה זמן השתתפתי בישיבת ממשלה שדנה בנושא התמוטטות ענף הבנייה בישראל בגלל הפיגועים שהיו בזמנו ולצערי הרב, בגלל ההתרגשות הזו אנחנו נמצאים היום במצב מאוד מאוד קשה שבו יש היום 80-90 אלף עובדים זרים בארץ.

יורי שטרן: אנחנו נעריך את הפתרון הזה מחדש לאור האירועים האחרונים.

יוסף יצחק פריצקי: אני באתי לישיבה הזו בכוונה משום שפנו אליי כמה חברים שעובדים בתעשיית ההיי-טק והמצוקה היא מצוקה אמיתית ויש דרך מאוד קלה לפתור אותה.

יוסף יצחק פריצקי: כיוון שהעיקר הוא בעבודת השירותים אפשר לעשות OUT SOURCING לחוץ לארץ.

יוסף יצחק פריצקי: זה לא בעיה, אלא שהמשמעות של זה למדינת ישראל היא פשוט הרסנית.

יוסף יצחק פריצקי: אנשים משקיעים בענף היי-טק במדינת ישראל כי למדינת ישראל יש עתודה שיכולה לעבוד בתעשייה הזו.

יוסף יצחק פריצקי: למה אנשים משקיעים בפורטוגל?

יוסף יצחק פריצקי: כי פורטוגל היא אחת המדינות שאמרה שהיא צריכה להתחרות בענף ההיי-טק ולפיכך היא נותנת מקלה במיסוי ועושה עוד צעדים, אבל היא בעיקר מעודדת אנשים במקצועות האלה.

יוסף יצחק פריצקי: שירות התעסוקה מוציא קורסים כאלה ואחרים, טובים יותר וטובים פחות.

יוסף יצחק פריצקי: האם שירות התעסוקה ערך פעם סקר ובדק כמה מהאנשים שהוא מכשיר מצאו מקצוע?

יוסף יצחק פריצקי: איך שירות התעסוקה בודק את עצמו?

יוסף יצחק פריצקי: אני היפנתי את השאלה הזו לשר העבודה והרווחה דאז והוא ענה לי: לא בדקנו.

עזרא ז'אנו: אבל הדברים השתנו.

יוסף יצחק פריצקי: מכובדי, אחת משתיים.

יוסף יצחק פריצקי: או שהממשלה לוקחת את זה או שהממשלה עוזבת את הנושא הזה ואומרת לתעשיינים לעשות את מה שהם מבינים ונותנת לתעשייה להתנהל.

יוסף יצחק פריצקי: אם הממשלה מחליטה לטפל בנושא הזה היא צריכה להחליט האם היא מפסיקה להתעסק בקורסי הכשרה למקצועות הקוסמטיקה והספרות.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לומר שאם תסתכלו על רשימת הקורסים תתפלצו.

עמי אראל: הבעיה היא לא כסף.

יוסף יצחק פריצקי: ודאי שהבעיה היא לא כסף.

יוסף יצחק פריצקי: הבעיה היא בגישה.

יוסף יצחק פריצקי: הממשלה יכולה להחליט שהיא נכנסת לנושא הזה ושהיא עושה פרוייקט בדרגה מסוימת ושהיא נותנת אישורים לשנה שנתיים.

יוסף יצחק פריצקי: הממשלה לא יכולה לומר מצד אחד שהיא לא נותנת אישורים כי יש לה בעיה עם נושא העובדים הזרים, ומצד שני לא לתת להם לעבוד.

יוסף יצחק פריצקי: הרי הם יעבדו, אין להם בעיה לקום מחר בבוקר ולהטיס אנשים לעבודה באירופה.

יוסף יצחק פריצקי: המשמעות של זה היא משמעות לאומית ותקציבית איומה משום שלא נגייס הון, ומשום שמדינת ישראל לא תוציא את אגרות החוב שלה ומשום שהיא לא תוכל להיות מעצמת היי-טק.

יוסף יצחק פריצקי: אנשים עובדים יש, אלא שהם לא יהיו פה, אלא שם, זה מאוד פשוט.

יוסף יצחק פריצקי: לכן, אני מצפה מהממשלה שהיא תחליט מה היא עושה, אבל שהיא תחליט.

יוסף יצחק פריצקי: מותר לממשלה לומר: ידנו לא בעניין.

יוסף יצחק פריצקי: זה גם בסדר.

יוסף יצחק פריצקי: תנו להם לעבוד ותעזבו אותם במנוחה.

יורי שטרן: ככנסת אנחנו יכולים להמליץ לממשלה לקבל החלטה הגיונית ונכונה, עם פרספקטיבה.

יורי שטרן: אין בעיה לתת אישור זמני.

עזרא ז'אנו: בעצם הימים האלה מתחוללים שינויים בהוויה החברתית-כלכלית שלנו, לא רק בגלל ענף ההיי-טק אלא בגלל כל מיני אלמנטים.

עזרא ז'אנו: נכון לאתמול, יצאה הודעה שבנושא ההכשרה המקצועית משרד העבודה והרווחה הולך לשנות את פניו מקצה לקצה.

עזרא ז'אנו: גם הכשרה לענפי הקוסמטיקה היא חשובה למי שצריך.

יוסף יצחק פריצקי: השאלה היא האם מדינת ישראל צריכה לממן את זה?

עזרא ז'אנו: אין מחלוקת שנושאים מרכזיים צריך לשים בפוקוס.

עזרא ז'אנו: לא יעלה על הדעת שיכשירו אנשים למקצועות שאין בהם צורך.

עזרא ז'אנו: אני מודיע על שינוי מצב.

עזרא ז'אנו: השר הודיע אתמול על השינוי הזה.

עזרא ז'אנו: אם אכן השירות הזה ישכיל להעניק נופך חדש לעניין, נדמה שאולי לא בעוד שנה, אלא בעוד שנתיים-שלוש, נראה חברה קצת שונה מכל הבחינות, גם בהיבטים שכאן עולים.

עזרא ז'אנו: שנית.

עזרא ז'אנו: רבותיי, הפוטנציאל קיים .

עזרא ז'אנו: מה שנשאר לעשות הוא לממש את התבונה שיש.

עזרא ז'אנו: אני יודע ששימוש מושכל בתבונה של היושבים כאן יכול לתת את הפירות, כי אין מחלוקת על זה שענף ההיי-טק חשוב למדינת ישראל.

עזרא ז'אנו: השאלה היא רק איך עושים את זה?

עזרא ז'אנו: האם מישהו חולק על זה שיש פוטנציאל אדיר, ולא רק בקרב העולים?

עזרא ז'אנו: אני מזדהה עם דבריו של ליאוניד.

עזרא ז'אנו: האם אנחנו יכולים להרשות לעצמנו להתעלם מהמגזר הזה?

עזרא ז'אנו: אני אומר זאת על רק ההבנה שבחירה מהסוג הזו נחוצה תמיד, גם אצל ידידיי בענף ההיי-טק.

עזרא ז'אנו: יש לנו ניסיון בטיפול בעובדים זרים בענף הבנייה, ולא היינו רוצים לחזור על מהדורה ב' של העניין.

עזרא ז'אנו: אני משער בחשיבה לשנתיים-שלוש קדימה אפשר למצוא פתרונות אמיתיים.

עזרא ז'אנו: אני כבר אומר על הסף, דעו לכם שאם תיוצר בעיה בהיקפים צנועים אנחנו נתמודד ע ם זה.

עזרא ז'אנו: האמינו לי שידעתי על מה אני מדבר כאשר ביקשתי קודם מפת צרכים.

עזרא ז'אנו: עד לרגע הזה לא קיבלנו מפת צרכים אמיתית, מדויקת, מהימנה, שאפשר וצריך להתמודד אתה.

עזרא ז'אנו: השירות יקבל על עצמו לעשות זאת.

יורי שטרן: אני רוצה לחזור לפרוייקט המחשבה.

יורי שטרן: למה פרוייקט מחשבה מספק בוגרים שבסך הכל רק שליש מהם מוצא מקום עבודה?

עזרא ז'אנו: המגמה להפוך זאת בעוד שנה לשמונים אחוזים.

עזרא ז'אנו: רפי, אתה דיברת על קליטה של שמונים אחוזים בעבודה.

רפי ברנדר: מראש.

רפי ברנדר: אני רוצה להבהיר.

רפי ברנדר: דיברנו על שלוש רמות של קליטה ברמה של הסבת מהנדסים, במשך השלוש שנים שבהם מתקיימים הקורסים האלה יש למעלה מ- 90% של השמה של אנשים במקצועות המתאימים.

רפי ברנדר: הקליטה הנמוכה היא ברמה של אנשים שהתחילו ברמה יותר נמוכה.

רפי ברנדר: או אקדמאים במקצועות לא הנדסיים, או אנשים שהם לא אקדמאים בכלל.

יורי שטרן: אז בשביל מה השקיעו כסף, אם כך?

רפי ברנדר: שאלו אותנו, האם להשקיע?

רפי ברנדר: ואמרנו: לא.

רפי ברנדר: אמרו לנו: בכל זאת חייבים לנסות ואמרנו שאנחנו נשתף פעולה לגמרי.

יורי שטרן: האם הניסיון להפוך מורה למוסיקה לא עובד?

רפי ברנדר: אכן.

רפי ברנדר: אני נתתי את הדוגמא לפיה בוגר מדע המדינה שעשה הסבה במשך שמונה חודשים למהנדס אלקטרוניקה, לא נמצא באותו רמה של בוגר מתמטיקה שלמד ארבע שנים בטכניון כדי להיות מהנדס אלקטרוניקה.

רפי ברנדר: לא יעזור, הם לא באותה רמה.

עמי אראל: אנחנו הסתכלנו גם על תוכניות ההדרכה ואני מקווה שהתוכניות הלא משתפרות עם הזמן.

עזרא ז'אנו: אני מודיע לכם כי המשרד מסר כי בכוונתו להפעיל כל קורס שרק יעלה על הדעת כדי לתת תשובה לתעשיית ההיי-טק.

עמי אראל: בכל מקום יש שיתוף פעולה, גם במשרד העבודה והרווחה.

עמי אראל: הבעיה היא שיהיו לנו עובדים רק עוד שנתיים.

יורי שטרן: האם למשרד הפנים יש עמדה בעניין הזה?

הרצל גדז': אני מדבר פה כאזרח.

הרצל גדז': אנחנו סובלים את הטראומה של ענף הבנייה והחקלאות מלפני 8-10 שנים ולכן אנחנו נזהרים מלגעת בנושא הזו שוב.

הרצל גדז': יש פה בעיה.

הרצל גדז': אפשר לעשות תוכנית עבודה מסודרת ולהציב שני פרמטרים.

הרצל גדז': ראשית, כמה עובדים זרים אפשר לתת לתחום היי-טק ובמקביל יש לראות תוכנית מלווה שמכשירה את הפוטנציאל הקיים בארץ ומחו"ל שיכול לתת את המענה בתהליך מדורג של שנתיים-ארבע שנים.

הרצל גדז': צריך להיות מספיק אמיצים בנושא הזה.

הרצל גדז': לדעתי, אנחנו ניתן פתרון עכשיו אבל את התוכנית המלווה אנחנו נשאיר בצד.

הרצל גדז': בדרך הזו הבעיה תישאר לפתחנו עוד חמש שנים.

הרצל גדז': צריך לבדוק כיצד על כל איש היי-טק שמביאים לארץ אנחנו מכשירים פה שניים או חמישה אנשים מתוך הפוטנציאל הקיים בארץ.

הרצל גדז': בצורה כזו לא תהיה לנו בעיה עוד חמש שנים.

יוסף יצחק פריצקי: הוא צודק.

יורי שטרן: האם הצוות הבינמשרדי שדובר עליו בהתחלה הוא צוות שאמור לבנות תוכנית כזו או שהוא נותן רק פתרונות אופרטיבים?

ינון אל רועי: הצוות הבינמשרדי הוא צוות שהוגדר על ידי משרד ראש הממשלה לבנות איזשהי תוכנית עבודה שתייצר אלפיים מקומות עבודה חדשים, או אלפיים מוכשרים חדשים לענף ההיי-טק.

ינון אל רועי: אני חושש שלא כל -אלפיים העובדים הללו יהיו ברובד העליון וזה לא ייתן את המענה המיידי.

ינון אל רועי: אני חושב שהכל בסופו של דבר מתכנס לתשובה אחת שאומרת כי באמת בתוך שנה, שנתיים, שלוש יהיה יותר טוב.

ינון אל רועי: למדינת ישראל יהיה פתרון טוב יותר לענף הזה במסגרת אזרחי מדינת ישראל.

ינון אל רועי: אנחנו כרגע מבינים שקיים חשש אמיתי לפיו חלק מהחברות יעבירו את הפעילות שלהם וזה עלול להשליך להיבט הייצורי.

ינון אל רועי: לפיכך, אנחנו מאמינים, ואני אומר שזוהי העמדה של מנכ"ל המשרד ושל המדען הראשי, שיש מקום להביא כמות מוגבלת של עובדים זרים בתחום הזה.

ינון אל רועי: אנחנו חושבים שמדובר בעובדים עם חתך סוציו-אקונומי גבוה ואנחנו חושבים שהשכר של המהנדסים בישראל לא ירד, כי העבודה האלטרנטיבית של העובדים האלה היא בסנטה קלרה או בגרמניה.

ינון אל רועי: הם לא יבואו לעבוד כאן בשביל משכורת של 500$.

ינון אל רועי: אנחנו חושבים שזה חייב לבוא בבקרה מראש.

ינון אל רועי: צריך להגדיר כללי בקרה מדויקים לעניין ואני חושב שיש לנו פה שותפים מכובדים שיעמדו מאחורי העניין הזה.

ינון אל רועי: כמובן שאנחנו צריכים לראות איך מדינת ישראל ממשיכה בתוכנית להגדיל את כמות המוכשרים באוניברסיטאות.

ינון אל רועי: אם משרד העבודה יבוא עם תוכנית חדשה בעלת מעוף, אז כמובן שהיא גם תעזור.

יורי שטרן: האם למשרד המשפטים יש עמדה בעניין?

שי סומך: אני לא נוקט עמדה בשאלה האם צריך להביא עובדים זרים לתחום ההיי-טק, או לא?

שי סומך: אבל אם יוחלט, אני רוצה להפנות את תשומת הלב לנקודה חשובה והיא נושא הניידות.

יורי שטרן: הוועדה נגד המשטר הקיים שבו העובד צמוד למעסיק.

שי סומך: אני לא רוצה להתייחס גם לזה, אבל אני אומר שזה יכול להיות הרבה יותר בעייתי לאמץ את מדיניות הניידות הנוכחית לענף ההיי-טק, כי אז זה אפילו יכול לגרום להגירה של עובדים לניו-יורק.

שי סומך: זה יכול להוריד שכר.

עמי אראל: כדי לפתור את הפער של השנתיים שלוש אנחנו באנו בהצעה לשלם 50 אלף שקל פר קבלת רשיון למשך שנתיים.

עמי אראל: לאלף עובדים זה חמישים מיליון שקל וזה יותר כסף ממה ששמעתי עד שעומדים להקדיש לנושא הזה.

יורי שטרן: אנחנו נחזור לזה.

יוסף יצחק פריצקי: עמי, האם אתה יכול לומר לנו בכמה עובדים ובאלו רמות מדובר?

עמי אראל: בראש ובראשונה חסרים ראשי צוותים.

עמי אראל: אני ועוד שני נציגים של חברות נפגשנו עם מר שוחט ואני אמרתי כי אני מגייס 500 מהנדסים בשנה.

עמי אראל: כך אמרו גם השניים האחרים.

עמי אראל: זה לבד 1.500 איש שצריכים לגייס היום לשנה הקרובה.

עמי אראל: בתי הספר מוציאים היום סדר גודל של קצת פחות מ- 3,000 אנשים בשנה.

עמי אראל: כלומר, יש פה פער של אלפיים איש כל שנה.

עמי אראל: אם תשאל מישהו אחר בתעשייה הוא יאמר לך שהפער יותר גדול.

עמי אראל: יש כרגע כמה אלפים של אנשים שחסרים כל הזמן.

עמי אראל: על זה מתווסף כל שנה עוד אלפיים.

עמי אראל: בשביל להתחיל למלא את הבור הזה אנחנו אמרנו שאנחנו צריכים אלף-אלפיים ראשי צוותים.

יוסף יצחק פריצקי: איש צוות הוא מהנדס?

עמי אראל: זה מהנדס עם שלוש שנות ניסיון, שעל הצוות שלו אתה יכול להדביק מוסב אחד.

עמי אראל: בחור שגמר הכשרה לא יכול להוביל צוות.

עמי אראל: זה כמו שלא תיתן לסטאז'ר לעשות ניתוח מוח.

סא"ל איציק גורביץ': נוסף למיצוי האוכלוסייה היהודית והישראלית לאיוש משרות של אנשי צוותים ואנשי תוכנה, אנחנו ממליצים שבמקום העסקת עובדים זרים מהודו, יש לחפש פוטנציאל של עובדים בקרב האוכלוסייה הפלשתינית.

סא"ל איציק גורביץ': הם טוענים שיש להם עודף של עשרת אלפים עובדים ברמה זו או אחרת.

סא"ל איציק גורביץ': אני לא בטוח שאנחנו מדברים על אותם מקצועות.

סא"ל איציק גורביץ': אני מציע שלאור המחיר החברתי הגבוה של העסקת עובדים זרים בארץ והסיכוי שהם יישארו כאן, יש חלופה שהיא נוחה.

יורי שטרן: האם האירועים האחרונים בארץ לא מערערים אצלכם את ההנחה שהעובד הפלשתינאי עדיף מעובד זר?

סא"ל איציק גורביץ': יש החלטה של ראש הממשלה מאתמול לפתוח את השערים ולהכניס את הפועלים לעבודה.

סא"ל איציק גורביץ': הפועלים נכנסו לעבודה, הם עובדים ולא שמענו על בעיות במפעלים.

סא"ל איציק גורביץ': אנחנו מניחים שמי שבא לעבוד לא זורק אבנים משום שיש לו איזשהי מחויבות.

סא"ל איציק גורביץ': זהו מקור פרנסתם היחיד.

סא"ל איציק גורביץ': בכל מקרה, להערכתי יש פוטנציאל לפחות לטווח הקצר ואם רוצים לסגור את הפער יש לבחון את החלופה הזו.

סא"ל איציק גורביץ': אנחנו יכולים לקשר בין אנשי התעשייה בארץ עם האנשים הרלוונטים ברשות הפלשתינית.

יוסף יצחק פריצקי: יש לך הערכה כמה אנשי תוכנה יש שם?

סא"ל איציק גורביץ': אני לא יכול למדוד.

סא"ל איציק גורביץ': הם טוענים שיש הרבה.

סא"ל איציק גורביץ': אני פוגש יום יום אנשים בעלי השכלה גבוהה שלמדו באוניברסיטאות טובות בארצות הברית ורמת האנגלית שלהם היא גבוהה מאוד.

עמי אראל: אני נפגשתי עם גורמים שנים ולפני כמה זמן היה גם כנס גדול של מכון פרס ואני יכול לומר לכם שבודדים מגיעים.

עמי אראל: שמעתי כי יש הרבה משכילים, מהגדה בעיקר, שעובדים בארצות חוץ כרגע ומנסים להחזיר אותם הביתה.

עמי אראל: אני מאמין גדול בשוק חופשי, אם היו אלפים רבים של אנשים אז הם היו כבר מגיעים.

יורי שטרן: בענפי הבנייה והחקלאות מעסיקים פלשתינאים ללא רשיון, אבל מה קורה עם העסקת פלשתינאים בבתי תוכנה?

יורי שטרן: האם מעסיקים אותם עם רשיון?

סא"ל איציק גורביץ': חברות תוכנה מנהלות בצורה מסודרת ספרים.

סא"ל איציק גורביץ': אני לא מכיר חברת תוכנה שתעסיק עובד ללא רשיון.

סא"ל איציק גורביץ': אנחנו חושבים שיש פוטנציאל בקרב האוכלוסייה הפלשתינאית ויש למצות אותו.

סא"ל איציק גורביץ': אני חושב שזה חיובי ותורם.

סא"ל איציק גורביץ': צריך להסתכל לטווח ארוך ולבדוק עם איזה עובדים אנחנו נשארים בארץ?

סא"ל איציק גורביץ': האם אנחנו נשארים עם עובדים שנשארים בתחנה המרכזית או עם עובדים שחוזרים כל יום הביתה.

עמירם שור: אנחנו עושים טעות בכך שאנחנו כל הזמן מזכירים את ההודים כשאנחנו מדברים על עובדים זרים בענף.

עמירם שור: השגריר ההודי פנה אליי ושאל: מדוע אתם נגד ההודים?

עמירם שור: אנחנו צריכים לדבר על עובדים זרים באופן עקרוני ולא להזכיר בכל הזדמנות את ההודים.

עמירם שור: אנחנו לא נגד ההודים.

עמירם שור: סא"ל גורביץ', אני עזרתי לפלשתינאים להקים את ארגון בתי התוכנה שלהם.

עמירם שור: אתה מתרשם מזה כי אתה רואה את המנהלים שלהם שאולי סיימו את לימודיהם בארצות הברית, אבל אתה לא רואה את בית התוכנה.

עמירם שור: למנהל הזה יש שלושה או ארבעה אנשים וזה כל בית התוכנה.

עמירם שור: זה לא יושיע את ישראל.

עמירם שור: שמענו את שר התעשייה והמסחר שלהם אומר:

עמירם שור: אנחנו בעניין הזה לא הולכים להיות שואבי מים וחוטבי עצים שלכם.

עמירם שור: אתם רוצים תבואו אלינו ותעשו את העבודה אצלנו.

עמירם שור: בעיקרון, זהו הפתרון בשלב הזה לדעתי.

עמירם שור: כל תוכניות ההסבה שעושים הן לא פתרון מהיום למחר.

עמירם שור: הבעיה היא עכשווית, ולא עתידית.

עמירם שור: עמי מנסה להסביר שהרגע חסרים אנשים וזה מצר את הפוטנציאל של היצור וזה גם פוגע ביכולת של התעשייה להגדיל את היצוא.

עמירם שור: זאת הפגיעה המוחשית והאמיתית שפוגעת כבר בכלכלת ישראל.

עמירם שור: ממשלת ישראל תכננה כמה דברים שצריך לברך עליהם.

עמירם שור: ממשלת ישראל עשתה למען תעשיית ההיי-טק.

עמירם שור: למשל, חוק המו"פ באמצעות המדען הראשי.

עמירם שור: קמה חברה בשם "יוזמה" שהביאה תרבות חדשה.

עמירם שור: הטענה נגד התעשייה שהיא לא עושה מספיק בעניין הזה היא טענה חסרת כל בסיס משום שיש דבר שהוא בתשתיות ויש דבר שהתעשייה צריכה לעשות אותו.

עמירם שור: חינוך הוא נושא תשתיתי.

עמירם שור: לא התעשייה צריכה לעשות אותו.

עמירם שור: חומר הגלם של תעשיית ההיי-טק זה ההון האנושי.

עמירם שור: מי שתכנן את יוזמה ואת חוק המו"פ היה צריך לתכנן גם את החינוך מגן הילדים.

עמירם שור: בשבוע שעבר נפגשתי עם המדען הראשי.

עמירם שור: משרד העבודה הכין עבודה סטטיסטית ואני לא יודע עד כמה ניתן לסמוך עליה.

עמירם שור: בכל מקרה היא עושה רושם טוב.

עמירם שור: הוא קבע שחסר היום אלפיים איש שלהם כנראה צריך לתת פתרון.

עמירם שור: זאת אומרת, זו הפעם הראשונה שגורם כלשהו בא וזרק מספר.

עמירם שור: עד עכשיו זרקו באוויר מספרים כמו עשרת אלפים וחמשת אלפים.

עמירם שור: עשו זאת על מנת לעורר את הבעיה.

עמירם שור: אני נמצא בתחום הזה כארבעים שנה ודאגתי היא שאנחנו עשויים להרדים את המדינה בשמירה, כי אם המדינה לא הייתה נרדמת לא היו חסרים היום אנשים.

עמירם שור: המדינה הייתה מתכננת מסלולים מקבילים לכל הרעיונות הטובים שלה ובכללם גם החינוך הטכנולוגי, אבל היא לא עשתה את זה והיום חסרים אנשים.

עמירם שור: אנחנו אומרים כי למרות שהושקעו הרבה מאוד כספים בקורסי הסבה, אנחנו לא מקבלים את האנשים משום שכולם מחפשים אנשים עם ניסיון.

עמירם שור: כאשר יש מצוקה בענף אז אין אפשרות ששלושה עובדים יעסקו בחניכה ובהדרכה של אדם שאין לו ניסיון והתוצאה היא שדוחים אנשים שאין להם ניסיון למרות שהם באים עם תעודות ולמרות שהמדינה השקיעה בו כסף.

עמירם שור: יש במדינה אלפי אנשים שהושקע בהם כסף והם לא התקבלו לעבודה.

יוסף יצחק פריצקי: אז מה הם עושים?

עמירם שור: או שהם מקבלים דמי אבטלה, או שהם עוסקים בתחומים שהם לא רוצים לעסוק בו.

עמי אראל: בסופו של דבר הם מגיעים, אלא שלוקח להם יותר זמן.

עמירם שור: התקיימה ישיבה אצל מנכ"ל משרד העבודה והרווחה ודיברנו על כך שקודם כל צריך להבטיח קודם כל שהקורסים יהיו באיכות וברמה שהתעשייה צריכה ויש נכונות של משרד העבודה להתייעץ עם אנשי התעשייה ולא לבצע סתם מהלכים.

עמירם שור: עם זאת, צריך גם לבדוק שהאנשים באמת נקלטים בעבודה ולעשות מעקב אם הם נקלטו כי אחרת משקיעים כסף לריק.

עמירם שור: אני מנסה לעשות מאגר של ערבים ישראלים שהם מהנדסים בוגרי הטכניון שמדינת ישראל השקיעה בהם ואין להם תעסוקה.

עמירם שור: בואו נעשה גם להם הסבה לתחומים שלנו.

יורי שטרן: למה הם לא מגיעים למקומות העבודה?

יורי שטרן: הרי יש הרבה מודעות בעיתונות.

עמירם שור: בישיבה האחרונה עם משרד העבודה ביקשתי כי המודעות יפורסמו גם בשפה הערבית.

עמירם שור: ערבים קוראים עיתונות ערבית ולא ישראלית.

עמירם שור: אנחנו הגשנו הצעה לשר האוצר שבה אמרנו שאנחנו מוכנים לקלוט בתעשייה אלף אנשים שעברו הסבות של משרד העבודה, או כל הסבה של מוסד מוכר, ובתנאי שניכנס לתוכנית חניכה בת שנתיים.

עמירם שור: בשנה הראשונה הם יקבלו את הכסף הנדרש מתקציב המדינה, ובשנה השנייה אנחנו מתחייבים להמשיך להעסיק אותם ולשלם להם גם את השנה השנייה.

עמירם שור: ההנחה היא שהם יצליחו ויישארו לתמיד.

עמירם שור: אנחנו אומרים שתוכנית כזו צריכה לעלות עשרים אלף לדולר לאדם.

עמירם שור: מקובל בתעשייה כי הכשרה של מקום עבודה לעובד יציב בעבודה עולה כמאתיים אלף דולר.

עמירם שור: כלומר, אנחנו מבקשים עשרה אחוז מזה כדי לקחת אלף אנשים שהמדינה השקיעה בהם כסף ושהם לא עוסקים בתחום שבו הם הוכשרו, ולהכניס אותם לתוך התעשייה.

עמירם שור: בדרך כלל לא מדובר באנשים שעברו את התוכנית של הטכניון.

עמירם שור: אנחנו אז מיינו מיון קפדני מאוד ורק המצוינים הוכשרו ונקלטו בתעשייה.

ינון אל רועי: זה לא עונה לבעיה כי גם התעשייה וגם מוסדות הלימוד לוקחים רק את הנתח העליון של המוכשרים.

עמירם שור: אני מדבר עכשיו על עולים חדשים מהנדסים שעברו קורסי הסבה והם בגילאי ארבעים-חמישים.

עמירם שור: אני מדבר על בוגרי צה"ל שהם לא כל כך נקלטים בקלות כי היום כולם רוצים להעסיק רק צעירים.

עמירם שור: הם אולי לא יהיו מנהלי פרוייקטים, אבל יש היום אלף אנשים שהיו פותרים את החוסר באלפיים עובדים.

עמירם שור: כדי שזה יקרה צריך לקבל את התקציב הזה שיעודד.

עמירם שור: אנחנו כבר החלטנו שאנחנו מוכנים לעשות את המעשה הזה.

יורי שטרן: נניח והיו נותנים היום שלושת אלפים אישורים, האם המאמץ הזה לאתר אנשים ולעשות חונכות, היה נחלש?

יורי שטרן: האם הפתרון הזמני ירגיע את התעשיות?

עמירם שור: לפחות פלח אחד של השוק.

עמירם שור: יש לנו שתי תעשיות.

עמירם שור: יש את תעשיית ההיי-טק ויש את תעשיית התוכנה.

עמירם שור: בתעשיית ההיי-טק למעלה מ- 50% הם מהנדסי תוכנה ולא מהנדסי חומרה.

עמירם שור: התעשייה מתחכמת את עצמה על ידי התוכנה ולאו דווקא על ידי החומרה ולכן יש משיכה כבדה מאוד בין אנשים שעובדים בתעשיית התוכנה פרופר לתוך תעשיית ההיי-טק ובעיקר לתוך תעשיית ה-סטארט אפ.

עמירם שור: יש היום אלפי אנשים שהם סטארט אפים שהם בעצם יצרו את הבעיה הגדולה של המחסור משום שהצעירים חולמים חלומות לעשות כסף , ושם את האופציות, ואז הם מוותרים אפילו על משכורות גבוהות בהתחלה כדי להיות שותפים לפוטנציאל עתידי שמובטח להם על ידי אופציות.

עמירם שור: למרות ההכשרה המקצועית שנעשית ברמה הגבוהה באוניברסיטאות, המחסור עדיין שומר על יציבות.

עמירם שור: אני בא ואומר כי אני יכול לתת פתרון הרגע בהסכמה של שיתוף פעולה עם הממשלה לאלף אנשים בשמונים מיליון שקל.

יורי שטרן: האם התוכנית הזו הוצגה לממשלה?

עמירם שור: התוכנית הוצגה לשר האוצר ולראש הממשלה.

עמירם שור: לא היה דיון עם ראש הממשלה אבל כן היה עם שר האוצר.

יורי שטרן: אנחנו רואים את הנושא הזה כשני קווים שצריכים להיפגש.

יורי שטרן: קו אחד זה הקו של גיוס פנימי והכשרות, והוא אמור לספק תשובות נניח בעוד שנה-שנתיים.

יורי שטרן: הקו השני הוא הקו של הביקושים, הקיבולת והצרכים הנוכחיים.

יורי שטרן: נניח ואנחנו אומרים היום שכן כדאי לתת לתעשייה מספר מסוים של רשיונות כדי שהיא תוכל לגייס מומחים מחו"ל, בתקווה שאת המאמץ הזה להכשיר קאדר מקומי ולאתר אנשים מתאימים בין העולים ובין הותיקים, בין בארץ ובין בחו"ל, ימשך.

יורי שטרן: האם המאמץ הזה לא ייחלש כתוצאה מכך שיהיה פתרון זמני.

יורי שטרן: הרי בסך הכל העסקים לא חייבים לראות את הנושא בפרספקטיבה לאומית.

יורי שטרן: העסקים דואגים לעצמם וזה נורמלי.

עמירם שור: אתה צודק במאת האחוזים.

עמירם שור: זוהי הדאגה הכי רצינית כי זה יכול להרדים את כל אלה הדואגים עכשיו מפני שאף אחד לא יצעק אז.

עמירם שור: היום צועקים כי חסר, אבל יתכן ואף אחד לא יצעק מחר.

עמירם שור: אני מציע לאמץ את הרעיון שאנחנו הגשנו כי הוא יכול לפתור חלק מהבעיה לפחות בחלק מהתעשייה.

יוסף יצחק פריצקי: האם יש לך נייר כתוב בנושא הזה?

עמירם שור: יש.

יוסף יצחק פריצקי: הוועדה מבקשת לקבל העתק מהנייר הזה.

יורי שטרן: האם אלף אנשי תוכנה פותרים את המחסור?

עמירם שור: תהיה חובה לקליטת אלף אנשים.

יורי שטרן: הוא מדבר על כך שהממשלה תממן את תקופת הסטאז' לאותם אנשים שכבר סיימו כל מיני קורסים והכשרות, ולא נקלטים לעבודה כי הם לא עוברים את המחסום הזה של דרישת ניסיון.

עמי אראל: אני מבין את ההיגיון שבזה, אלא שאני תמיד חושש מהניצול שבזה מצד המעסיקים.

יורי שטרן: אתה חושש מזה שהמעסיקים ייקחו את העובדים האלה לשנה ואז יזרקו את העובדים.

עמירם שור: לא.

עמירם שור: תהיה כאן התחייבות.

עמירם שור: עמי, באותה מידה שאני מאמין לך שאתה תיתן 50 אלף שקל ולא תברח מזה, אז גם תאמין לתוכנית הזו.

עמירם שור: אני בכל זאת חושב שצריך לפתור בצורה מסוימת את הבעיה העכשוויות והמיידית, בהיקף מאוד מאוד מוגבל ומבוקר, ובתנאי שמדינת ישראל יודעת לעשות זאת.

עמירם שור: הרי לא אני איבדתי את השליטה על עובדים זרים.

עמירם שור: המדינה איבדה את השליטה.

יורי שטרן: מבחינתי גם אם יישארו פה אלף אנשים משכילים ממדינות כלשהן, אני לא רואה בזה טרגדיה.

יורי שטרן: אלא שהפחד שלי הוא מכך שזה פשוט יחליש את כל אותם המאמצים שסוף סוף התחילו לצוץ.

יוסף יצחק פריצקי: יורי, הלחץ הזה ייפתר כי אנשי התעשייה לא יחכו.

יוסף יצחק פריצקי: הם יעבדו בקפריסין, בהודו ובפורטוגל.

יוסף יצחק פריצקי: זאת אומרת, מה שיקרה הוא שבסופו של דבר הלחץ ייפתר, אלא שהוא ייפתר בצורה אחרת.

יורי שטרן: השאלה היא האם אנחנו מסוגלים ליצור מנגנון שבהורדת הלחץ המיידי ידע להבטיח המשך והגברה של כל התהליכים הרצויים.

יוסף יצחק פריצקי: קודם כל צריך שיהיה תקציב.

יורי שטרן: תקציב אפשר לבזבז בקלות.

יורי שטרן: הרי הייתה לנו הכשרה אין סופית לאורך שנים, וכמעט ולא היה מעקב לגבי ההשמה.

עמירם שור: התעשייה משקיעה הרגע בזה הרבה מחשבה וזמן, והיא לא משאירה זאת רק למדינה.

עמירם שור: יש תוכנית לקדם תלמידי תיכון משלוש יחידות, לחמש יחידות במתמטיקה.

עמירם שור: כלומר, לא מפקירים את העניין הזה.

עמירם שור: אני חושב שבמאגר האנשים עליהם יש לחשוב, יש לתת את הדעת גם על מאגר של אנשים מירדן.

עמירם שור: יש היום מהנדסים בירדן שעשו עבודה יוצאת מהכלל ואני אומר זאת על סמך ניסיון.

יורי שטרן: לפני שאתה עוזב את הישיבה אני רוצה לשמוע ממך מה היית רוצה לכלול בהמלצת הוועדה.

יוסף יצחק פריצקי: אני קודם כל רוצה לראות את הדוחות האלה.

יוסף יצחק פריצקי: יורי, אני מציע שלא תסכם את הישיבה, ונקיים ישיבת המשך לאחר שנקרא את הנייר.

יוסף יצחק פריצקי: מסתובבות כאן ניירות שלא אני ולא אתה קראנו אותם.

יוסף יצחק פריצקי: אם נקרא אותם נשכיל יותר.

יורי שטרן: כן.

יורי שטרן: אולי נקיים ישיבה משותפת עם תת הוועדה לנושא ההיי-טק בוועדת הכספים.

יוסף יצחק פריצקי: לא, הם עוסקים בנושא מימון ומיסוי.

יורי שטרן: בפעם הבאה אני רוצה לקיים ישיבה עם הוועדה המשולשת ואולי גם עם מנכ"לי המשרדים שאמורים לטפל בנושא הזה.

יורי שטרן: אתה אולי לא היית פה כאשר דובר על כך שהוקמה ועדה של משרדי התעשייה, העבודה והקליטה, לטפל בבעיות בענף ההיי -טק, ויש להם מנדט די צנום.

יוסף יצחק פריצקי: אני מציע לא לסכם כי נסכם יעזבו את זה.

יוסף יצחק פריצקי: בוא נמשיך.

הרצל גדז': לפני שמדברים על העסקת עובדים פלשתינאים או עובדים ירדנים בענף הזה ,אני מציע שישקלו את הרעיון להקים את מפעלי ההיי-טק בפריפריה.

הרצל גדז': אני לא מציע להביא את מפעלי ההיי-טק לא לגוש דן ולא לתל-אביב משום שבכך לא פתרנו את הבעיה.

עמי אראל: למה זה חשוב לך?

הרצל גדז': זה חשוב, מפני שאני חושב שאותן שכבות חלשות ימשיכו להיות שכבות חלשות.

הרצל גדז': אני מדבר פה בראייה לאומית ולא בראייה אינטרסנטית.

הרצל גדז': חברות שיצאו לפריפריה נעזור להם גם בעובדים זרים, כדי שהם יצרו תשתית נוספת.

יורי שטרן: אפשר ללכת על זה, אבל אני חושש שדווקא מבחינה חברתית זה לא כדאי, משום הזעם מתוך אותה אוכלוסייה חדשה שהיום לא מגיעה להיי-טק, וגם לא תגיע.

יורי שטרן: אני מקבל את ההערה של עמירם ולא אומר עובדים הודים, אבל עובדים פקיסטנים כן ישתלבו בנוף החברתי בתל-אביב עם כל העובדים הזרים שיש בה, אבל לעומת זאת הם יבלטו מאוד באופקים ובשדרות.

יורי שטרן: יש לעניין הזה שני צדדים.

הרצל גדז': יש פאן אחד והוא שפריפריה נשארת פריפריה כל הזמן.

יורי שטרן: אנחנו רוצים לשמוע עכשיו שני מומחים להכשרות ולחינוך.

יורי שטרן: מר ברמן, בבקשה.

יוג'ין ברמן: ההתמחות שלנו היא בהשלמת והוספת ידע למהנדסים.

יוג'ין ברמן: הפתרון שנראה לנו הוא בהבאת עולים חדשים מברית המועצות שהם מהנדסים שעובדים שם בתעשיית ההיי-טק, כאשר יודעים מראש באיזה מפעל הם הולכים לעבוד.

יוג'ין ברמן: שם המשחק כאן הוא ההסבה.

יוג'ין ברמן: ההסבה יכולה להתחלק למיון והסבה שם במקום, והמשך הסבה מפעלית כאן בארץ.

יוג'ין ברמן: זהו באופן כללי הרעיון.

יוג'ין ברמן: אנחנו מדברים על יהודים ואנחנו בדיון עם לשכת הקשר שתעשה את העבודה.

יוג'ין ברמן: מודל ההסבה פחות או יותר מגובש.

יוג'ין ברמן: יש כאן תפקיד מאוד מאוד חשוב להדרכה מפעלית.

יוג'ין ברמן: התעשייה צריכה להשתתף ברצינות בהיבט ההדרכתי כדי שהם יוכלו להתקבל לעבודה בצורה נורמלית.

יוג'ין ברמן: הם עונים לדרישת הניסיון ולדרישות הידע.

יוג'ין ברמן: אני לא בטוח, ואני מדגיש זאת, שהם מוכנים להיות ראשי צוות למחרת, אבל יש להם פוטנציאל להגיע לרמה הזו בזמן מאוד מאוד קצר.

יוג'ין ברמן: הם יודעים אנגלית ברמה יחסית טובה ואני בטוח שהמשכורות כאן יספקו אותם.

יוג'ין ברמן: אני חושב שזה יכול להיות פתרון אופטימלי למצב הנוכחי.

יורי שטרן: האם אתה חושב שאפשר לגייס מתוך האוכלוסייה הקיימת פה את העובדים?

יוג'ין ברמן: בהחלט.

יוג'ין ברמן: לפי הסטטיסטיקות שקיבלתי, כנראה אין שום בעיה בלגייס.

יוג'ין ברמן: אני יכול להעיד עכשיו שהרמה יוצאת מהכלל.

יוג'ין ברמן: לא רק זה.

יוג'ין ברמן: תהיה תרומה לאומית לפיתוח של תשתית יוצאת מהכלל.

יוג'ין ברמן: אף אחד לא דיבר על זה.

יוג'ין ברמן: אנחנו מדברים על מהנדסי אלגוריתמים.

יוג'ין ברמן: לפי התיזה שלי מדינת ישראל צריכה לייצר אלגוריתמים.

יוג'ין ברמן: לרוסים יש הכנה מתאימה לאלגוריתמים ועם קצת הדרכה והסבה הכללית אפשר להעסיק אותם.

יוג'ין ברמן: זה נשמע לי הפתרון הטוב ביותר.

יוג'ין ברמן: התנסיתי בפתרון כאלה.

יוג'ין ברמן: אני כמעט בטוח שזה יכול להיות פתרון מוביל למצב העכשווי וזה גם יכול להיות פתרון לעתיד.

יוג'ין ברמן: הפתרון הזה יכול להביא הון אנושי יוצא מהכלל.

יוג'ין ברמן: ברגע שהם ידעו שיש עבודה הם באמת ירצו לבוא, כי זה הדבר החשוב ביותר עבורם.

יוג'ין ברמן: אני עד שהרמה שלהם היא ברמה שלנו.

עמי אראל: אנחנו עושים יריד תעסוקה לפני סוף השנה, תצטרפו לזה.

יורי שטרן: היריד הוא אחד מהכלים השיווקים וזה לא תמיד הכלי הכי יעיל כי לא תמיד המועמדים יכולים להגיע ליריד, או שהם לא שמעו עליו.

יורי שטרן: יוגי'ן התחיל לעבוד עם לשכת הקשר וכדאי לכם לשתף פעולה בנושא.

יוגי'ן ברמן: אני ישבתי עם עמירם ואני חייב לו תוכנית עסקים מוגדרת.

יוגי'ן ברמן: אני רוצה לומר כי המסגרת הכספית שעליה מדבר עמירם מספקת פיתוח פרוייקט שכזה.

קארו סגל: בתור אדם שהתמחה במשך 17 שנים בנושא הכשרות להיי-טק, וכמי שהכשיר אלפי אנשים שעובדים היום בכל תעשיות ההיי-טק, אני רוצה לקבוע כמה דברים שאני מציע שתתייחסו אליהם כנתונים.

קארו סגל: ראשית, לדעתי יש לנו היום בארץ מאגר של אנשים שמסוגל לפתור את רוב בעיות חוסר העבודה בענף ההיי-טק.

קארו סגל: הנושא הזה אולי דורש פתרון משולב, ואני לא חושב שהבאת עובדים מומחים מבחוץ לצרכים נקודתיים תסתור זאת, אבל אנחנו צריכים לקחת בחשבון שאפשר להכשיר היום בארץ אלפי אנשים מוכשרים, אלא שזה דורש כמה תנאים.

קארו סגל: תנאי אחד הוא תוכניות הכשרה מתאימות.

קארו סגל: לדוגמא, אני יכול להגיד לכם בוודאות מוחלטת שכמאה וחמישים איש מתוך מאתיים הקורות חיים שהביא לכאן לאוניד, יכולים לעבוד בענף ההיי-טק הישראלי, לאחר תוכנית הכשרה מתאימה.

קארו סגל: אני אומר זאת מתוך ניסיון.

קארו סגל: 25% מהעובדים היום בהיי-טק לא עברו שום הכשרה אקדמית כלשהי והם ראשי צוותים, והם גם מנהלי פרוייקטים.

יורי שטרן: אני רוצה לספר לכם כי שני חברים של הבן שלי מהגרעין בנח"ל שהם לא בעלי תעודת בגרות החליטו ללכת לחברות אינטרנט והם מתחילים לעבוד בשכר של 12 אלף שקל בחודש.

יורי שטרן: אני אומר זאת כי אני לא יודע איפה דרישות ההכשרה הגבוהות.

עמי אראל: אם אתה יודע לתכנת, אתה לא צריך שום תעודה.

קארו סגל: ההצעה שהצעתי דורשת אפס תקציב ממשלתי.

קארו סגל: אני לא מאמין שאנחנו צריכים לחכות רק לממשלה.

קארו סגל: בוודאי שזה יהיה מצוין אם הממשלה, דרך חוק בן-גל או חוק אחר, 20 אלף דולר.

קארו סגל: בוודאי יהיה מצוין אם נקבל כמה אישורים.

קארו סגל: אין לי שום התנגדות לכך.

קארו סגל: אני חושב שבמקום לתת 50 אלף הללו לקרן או לממשלה, יש להקים קרן שתוכל לתת הלוואות לאנשים שרוצים ללמוד.

קארו סגל: יש היום בארץ הרבה יכולת הכשרה, הרבה מכונים פרטיים, אלא שהבעיה היא בכך שזה עולה הרבה מאוד כסף.

קארו סגל: הכשרה טובה עולה הרבה כסף וכולנו יודעים את זה.

קארו סגל: הקורסים הללו צריכים להיות באיכות הנכונה, כי אחרת המוסבים לא יקלטו.

קארו סגל: אך ורק כשליש מבוגרי הקורסים הקודמים עובדים.

קארו סגל: יש לזה סיבה.

קארו סגל: צריך לבנות תוכניות מתאימות ויש אנשים מומחים שיודעים לעשות את זה.

קארו סגל: בואו נפתח קורסים ברמה המתאימה.

קארו סגל: מדוע רק כשליש מהבוגרים נקלטו בעבודה?

קארו סגל: זה לא שלימדו אותם בצורה לא טובה, אלא שיש חוק ישן של משרד העבודה שאמר שאורך הקורס חייב להיות עד ששה חודשים, אבל בששה חודשים קשה לעשות זאת.

קארו סגל: צריך תקופה של 9-12 חודשים של הכשרה, לאחר תקופת הכשרה שכזו תראו שבמקום שליש מהבוגרים יקלטו בעבודה שני שליש ואולי 90%.

קארו סגל: דבר אחר.

קארו סגל: למה שניתן 50 אלף?

קארו סגל: בואו נבקש שעל כל תלמיד ישראלי שייקלט, נקבל עובד אחד מחוץ לארץ.

קארו סגל: בצורה של אחד לאחד אנחנו פותרים גם בעיה לטווח רחוק, וגם לבעיה לטווח קרוב.

קארו סגל: בסכום של 20 מיליון דולר שהממשלה תיתן אפשר להכשיר אלפיים מהנדסים ישראלים.

קארו סגל: אני מודיע לכם זאת במלוא האחריות ואני יכול להציג את הנתונים והטבלאות.

קארו סגל: כל מפעל שיקלוט עובד ישראלי יקבל אישור להביא ראש צוות מבחוץ.

קארו סגל: עמי אראל: אתה לא יכול להכריח מפעל לקבל עובד לעבודה.

קארו סגל: קארו סגל: אינני מתכוון להכריח.

קארו סגל: להפך.

עמי אראל: אם האיש מתאים לעבודה יקלטו אותו.

עמי אראל: אל תציב תנאים.

קארו סגל: אני לא מציב תנאים.

קארו סגל: אני בא וטוען שהמפעלים קולטים את האנשים הללו כי הם מתאימים.

קארו סגל: אני יכול להציב לך את הנתונים.

קארו סגל: אני לא מכריח מישהו לקלוט עובד.

עמי אראל: אתה אומר שתמורת רשיון להביא עובד מבחוץ על המפעלים לקלוט עובד ישראלי.

קארו סגל: אתה אמרת שתמורת ראש צוות שתקלוט תגייס לעבודה חיילים.

קארו סגל: אתה הצבת זאת כך.

קארו סגל: אני לא אמרתי אחד מול חמישה.

קארו סגל: אני אמרתי אחד מול אחד ואני חושב שזה אפשרי ושזה לטובת התעשייה.

קארו סגל: אני לא מדבר מנקודת מבט אינטרסנטית.

עמי אראל: אם זה לטובת התעשייה אז תן לתעשייה לברור את דרכה בעצמה.

קארו סגל: אני נותן לה לברור את דרכה בעצמה, אבל אני רוצה לומר לך שאנחנו אזרחי המדינה הזו ואתה צריך לקחת בחשבון שאם יבואו עובדים זרים מחוץ לארץ זה בהכרח יוריד את השכר כאן בארץ והמהנדסים הישראלים יברחו לחוץ לארץ.

קארו סגל: המהנדסים הטובים הישראלים יכולים לקבל בחוץ לארץ משכורות של 300 אלף דולר בשנה בלי בעיות.

קארו סגל: אני מסכים שצריך להביא מומחים מחוץ לארץ כי יש בעיות נקודתיות שחייבים לפתור אותן, אבל יחד עם זאת צריך להקים תשתית הדרכתית נכונה פה בארץ.

קארו סגל: אני מצטער על המצב שבו האוניברסיטאות במשך עשר שנים עלו מ –2,200 סטודנטים בוגרים לשנה רק ל- 2,800.

עמירם שור: בשנים הבאות המספרים יגיעו ל – 6,000 .

עמירם שור: בפועל כבר הגדילו את הכיתות ואת התקציבים.

עמירם שור: יהיו יותר אלפים.

קארו סלע: ההמלצה שלי היא מאוד פשוטה.

קארו סלע: תוקם קרן אשר תאפשר לכל מי שרוצה ללמוד לקבל בסך הכל הלוואה, לא מימון, לא תקצוב.

קארו סלע: ההלוואה הזו תוחזר כי האנשים האלה יתחילו לעבוד, וכאשר הם יעבדו יהיה להם מספיק כסף להחזיר את ההלוואות הללו.

קארו סלע: המשכורות בתחום הזה הן כאלה שתאפשרנה להם להחזיר את ההלוואות.

קארו סלע: אנחנו, לדוגמא, נתנו מאתים מלגות לחיילים, דרך קרן ליבי, כדי שהם ילמדו וכולם אחר כך מצאו עבודה.

קארו סלע: כלומר, אני לא מדבר פה על איזשהי תיאוריה או על משהו שלא יכול להתרחש.

קארו סלע: כאשר האנשים הללו יקבלו את ההלוואה הם ילמדו במסגרת תוכניות מתאימות, שאולי יאושרו על ידי משרד העבודה, אולי לא.

קארו סלע: אני מעריך שביחד עם פתרון של מתן רשיונות מסוימים, אנחנו יכולים לפתור את הבעיה, ברמה לא של שלוש שנים או חמש שנים קדימה, אלא ברמה של שנה-שנה וחצי קדימה.

קארו סלע: אם תרצו אשמח להציג לכם את התוכנית בצורה הרבה יותר מפורטת.

קארו סלע: רבותיי, אתם פשוט לא יודעים איזה פוטנציאל אדיר קיים היום בארץ שהוא לא מנוצל.

קארו סלע: בואו ננצל את הפוטנציאל הזה באפס תקציב.

עמירם שור: יורי, אתה סיפרת לנו על החברים של הבן שלך שיודעים לתכנת.

עמירם שור: הפוטנציאל של המדינה הזו בנוי על אנשים שיש להם כושר חשיבה יצירתי שמבוסס על ידע מדעי טכנולוגי.

עמירם שור: אנשים מקבלים הכשרה והשכלה מאוד מאוד רצינית ובסיסית כדי שהם יוכלו להיות ממציאים.

עמירם שור: נכון שיש גם ילדים שלפעמים הם ממציאים, אבל על זה לא בונים תעשייה.

עמירם שור: תעשייה בונים על השכלה גבוהה ומסודרת.

עמירם שור: נושא האלגוריתמים הוא הסוד לכל התעשייה הזו וזאת לומדים במכונים להשכלה גבוהה, לא בבית הספר ולא ברחוב.

יורי שטרן: אני רוצה לסכם את הישיבה.

יורי שטרן: הסיכום הוא סיכום ביניים כי אני מקבל את ההצעה של חבר הכנסת פריצקי לקיים עוד ישיבה, אבל אני רוצה שאתם בין הישיבות האלה, וללא כל קשר איתן, תעשו עוד כמה דברים.

יורי שטרן: ראשית, אי אפשר לדרוש מהגורמים הפרטיים למלא את תפקידה של הממשלה.

יורי שטרן: כל חברה דואגת לאינטרסים של עצמה והיא לא צריכה לדאוג לאינטרסים לאומיים.

יורי שטרן: אם הבעלים שלה דואגים גם לאינטרסים לאומיים אז כל הכבוד להם.

יורי שטרן: אם לא, אז זה לא פשע ולא צריך להעמיס להם.

יורי שטרן: לכן, התוכנית צריכה להיות קודם כל תוכנית ממשלית ורצוי שהתוכנית הזו תיעשה בשיתוף פעולה עם התעשיות.

יורי שטרן: לדעתי, התוכנית הזו צריכה לכלול ארבעה מרכיבים.

יורי שטרן: המרכיב הראשון הוא הרחבת מסגרת ההכשרות והחונכות על מנת שגם אלה שעברו הכשרות שונות ינוצלו וגם אלה שנמצאו מתאימים.

יורי שטרן: התעשייה לא צריכה לשלם על ההשתלבות בעבודה הספציפית.

יורי שטרן: המרכיב השני, הוא תוכנית לטווח ארוך יותר במשק ותגבור כל המערכות שאמורות לספק לנו אנשים מוכשרים לענפי היי-טק בעתיד.

יורי שטרן: יתכן והתוכנית הזו יכולה לשלב גם את ההצעה של מר סגל שמדברת על קרן הלוואות למקצועות האלה.

יורי שטרן: המרכיב השלישי הוא גיוס יהודים בחו"ל.

יורי שטרן: יש בחוץ לארץ אלפים של עובדים שהיו יכולים להיות כבר אתנו לפני שנה-שנתיים בלי שום בעיה.

יורי שטרן: לאוניד דינוביץ' אנחנו יכולים לעזור בנושא הזה.

יורי שטרן: יש לנו קשרים.

יורי שטרן: המרכיב הרביעי עוסק בפתרונות האופרטיבים.

יורי שטרן: לדעתי, ללא תוכנית מקיפה אסור לתת להם.

יורי שטרן: אם אין תוכנית לגיוס הכוחות הפנימיים אז אין טעם לתת לעובדים זרים להיכנס לענף.

יורי שטרן: אפשר ללכת ולפתור את הבעיה האקוטית כעת ולהתקדם לקראת פתרונות רק אם זה חלק מהמסלול שמביא אותנו לניצול הכוחות הפנימיים והחיצוניים שהם כוחות של אזרחים עתידיים של מדינת ישראל.

יורי שטרן: אני מניח שהצוות שלכם יכול להיות גרעין מבחינת התארגנות לגיבוש ולבחינה מקצועית של התוכניות האלה.

ינון אל רועי: עד כמה שידוע לי הצוות יגיש עד לפגישה הבאה מסקנות למנכ"ל משרד העבודה שהוא מונה על ידי ראש הממשלה.

יורי שטרן: האם המסקנות האלה תהיינה רק בתחום ההכשרות?

ינון אל רועי: כן.

ינון אל רועי: המנדט פה הוא מאוד ברור.

יורי שטרן: זה חבל.

עמירם שור: אני יודע שנציגי משרד העבודה נפגשו עם שר האוצר וגם דובר על התוכנית של הסבה משלוש יחידות מתמטיקה לחמש יחידות.

עמירם שור: כלומר, לא מדובר רק בהכשרת מבוגרים.

עמירם שור: יש גם תוכנית לגבי חיילים משוחררים.

ינון אל רועי: יש כמה תוכניות.

ינון אל רועי: יש תוכנית שאמורים להתבצע יחד עם משרד העבודה והיא מדברת על תגבור במתמטיקה לחיילים משוחררים משלוש יחידות לחמש יחידות.

ינון אל רועי: יש תוכנית מקבילה שמדברת על הגברת לימודי המתמטיקה בבתי הספר התיכוניים ומשרד החינוך לקח על עצמו את התוכנית הזו.

ינון אל רועי: אני כרגע לא יכול להגיד האם הקציבו לנושא תקציבים.

עמי אראל: הבטיחו להפעיל את זה לאחר החגים.

יורי שטרן: אם כך, אנחנו צריכים לקדם תוכנית מקיפה יותר כי לדעתי אתם מטפלים בהיקפים קטנים מידיי באחד המרכיבים.

יורי שטרן: יכול להיות שזוהי הערכה מקצועית שלכם והיא נכונה, אבל אני שמעתי אנשים שמעורים בתחום שאומרים כי שלוש כיתות ואפילו שבע כיתות לא מספיקות.

ינון אל רועי: מבחינת ראש הממשלה הייתה כוונה להריץ מסלול דו-תלת שנתי שיכשיר אלפיים אנשים לצורך העניין הזה.

ינון אל רועי: כאשר החברים כאן ניתחו את המצב ביחד עם נציגי משרד העבודה הם אמרו שפוטנציאל ההסבה שנמצא כרגע במדינת ישראל הוא לא גבוה יותר משלוש או משבע כיתות.

יורי שטרן: יש פה אנשים שחולקים על זה.

יורי שטרן: לכן ברגע שהתוכנית הזו תוגש אני אבקש לדון בה עם הגורמים שיש להם דעה אחרת מבחינת ההיקפים, כדי שנוכל לראות כיצד ניתן יהיה להרחיב את התשתית הזו ואיך מנצלים את הכוחות שטוענים שישנם בשוק.

יורי שטרן: אני רוצה להעיר כאן הערה.

יורי שטרן: אני חושב שאתם לא נהגתם כשורה במקרה של ליאוניד.

עמי אראל: מקובל עליי.

יורי שטרן: אבל זה מצביע על עוד משהו.

יורי שטרן: נכון שזה לא חובת

יורי שטרן: כם לבצע זאת, אבל ברגע שתהיינה מודעות יהיו לכם יותר קורות חיים ואתם צריכים לדאוג להמשך המהלך.

יורי שטרן: היו פה גורמים נוספים שלא הכרתם קודם.

יורי שטרן: אני מבקש מעמירם ומיוג'ין לקחת יוזמה ולקיים שתי ישיבות מקצועיות.

יורי שטרן: ישיבה אחת בנושא גיוס עולים בחו"ל.

יורי שטרן: אני חושב שהתעשייה לא מספיק מעורבת בחשיבה הזו, אלא היא הלכה לכיוון מאוד מאוד סטנדרטי.

יורי שטרן: היריד הוא אחד מהכלים, אבל אפשר לעשות פה הרבה יותר.

יורי שטרן: אני מציע שגם ארגון מדענים עולים יהיה שותף לזה וגורמים אחרים, כבר התחילו לפעול בנושא הזה של גיוס בחבר העמים ואתה ,עמירם, תוכל ליזום עוד ישיבה ואני מבקש להיות שותף בה.

יוג'ין ברמן: אני אעשה זאת יחד עם עמירם.

עמירם שור: תכריז גם על עמי .

עמי אראל: אנחנו נהיה בזה.

עמירם שור: הוא לא נגד, הוא סיפר לך אפילו שהוא נסע לשם.

יורי שטרן: אני מציע שהצוות השני יעסוק בהכנת תוכנית מקיפה לפתרון הבעיה לטווח הביניים ולטווח הארוך, כאשר הדבר האופרטיבי יהיה חלק מזה.

יורי שטרן: אני חושב שיש פה אנשים שיש להם תוכניות מוכנות, וזה כולל את עניין החונכות.

יורי שטרן: כוועדה אנחנו כן נמליץ על כך.

יורי שטרן: אנחנו מבקשים שהממשלה כן תתקצב את העניין הזה.

יורי שטרן: הפתרונות לטווח הקצר צריכים להיות חלק מהקונספציה הרחבה יותר.

יורי שטרן: עמי, הלוואי ותהיה מוכן לקחת על עצמך להיות חבר בצוות השני.

יורי שטרן: אם לא, אני אקח זאת על עצמי.

עמי אראל: אז בוא ניקח את זה ביחד.

יורי שטרן: בסדר, אבל מספר חברי הצוות צריך להיות מספר לא זוגי, ולכן אני מבקש גם מעמירם להיות בצוות הזה וזאת כדי שנוכל להחליט ברוב קולות.

יורי שטרן: שנה טובה לכולם.