הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 82, 2002-02-15 00:00

א' קרא: אני פותח את הישיבה.

א' קרא: אני מקדם בברכה את שר העבודה והרווחה, שלמה בניזרי, שבא לכבדנו היום בנושא החשוב והכאוב של העסקת עובדים זרים במדינת ישראל ומדיניות הגירוש שהחליט עליה.

א' קרא: ביקשתי מהשר להופיע בוועדה, מכיון שבתקופה האחרונה אנו שומעים ורואים כל מיני דברים הקשורים לסוגיה הזו, ולפעמים אנו לא מבינים את הדברים.

א' קרא: אני רוצה, שייצאו מפה דברי השר בדיוק משודרים לציבור בישראל כדי שיידעו מה היא המדיניות בדיוק לגבי הזרים, מה היא המדיניות שהחליט עליה לגבי הלא-חוקיים שבמדינת ישראל ומה הן ההקצאות שהיו לענפים השונים.

א' קרא: אני  חושב, שברגע שיישמעו דברי השר היום, הם יהיו הדברים הקבילים, הנכונים והראויים מבחינת מדינת ישראל וממשלת ישראל.

א' קרא: לכן, יש דברים שאולי לא ינעמו למישהו או לא ימצאו חן בעיני מישהו.

א' קרא: אני מבקש מראש להודיע, שאסור להכנס לדברי מישהו.

א' קרא: כל הרוצה להגיב נוכל לתת לו להגיב בסוף דברי השר, אבל אינני מוכן לקבל תגובות והערות באמצע.

א' קרא: אני אומר לכם חד-משמעית: לשר היו הרבה דברים לעשות והוא גם מרגיש לא טוב ובכל זאת הוא הגיע.

א' קרא: הוא אמר לי זאת אתמול.

א' קרא: מבחינה בריאותית, הוא לא בקו הבריאות.

א' קרא: אני מבקש לא להפריע.

א' קרא: אנו באים ללבן סוגיה כואבת.

א' קרא: יש פה מצב לא נוח.

א' קרא: יש פה נושא במיוחד הלא-חוקיים הנמצאים במדינת ישראל, שלדעתי זו  מכת מדינה וסוגיה שמשליכה מבחינה חברתית, חינוכית, בריאותית וגם תדמיתית על מדינת ישראל.

א' קרא: צריך לקחת בחשבון שמי שהממונה ואמור לתת את התשובות סביב כל הסוגיות הללו זה השר הממונה שיושב לימיני.

א' קרא: אני מבקש לשמוע ולראות בדבריו דברים שהוא משתדל לעשותם בצורה מכובדת והטובה ביותר והאינטרסנטית ביותר למדינת ישראל.

א' קרא: זו רוח הדברים, וכך צריך לראות אותם.

א' קרא: אני מזמין את השר, תחילה, לתת לנו סקירה על כל הקונצפציה של הזרים ובמיוחד על המדיניות האחרונה שקבע אותה בהקשר למיכסות, למלחמה בכל סוגיית השהייה הלא-חוקית פה וכל הקונצפציה הזו.

א' קרא: אדוני השר, בבקשה.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, חבר-הכנסת איוב קרא, מנכ"ל משרד העבודה והרווחה, מכובדיי, ראש המינהלת לעובדים זרים, מר אפרים כהן, שבהזדמנות זו ברצונו לברכו שהיום, עד כמה שנודע לי וגונב לאוזני, מלאו לו חמשים שנה בשירות המדינה.

שלמה בניזרי: אנו מברכים אותו להמשך דרך ארוכה נוספת.

שלמה בניזרי: תמשיך את פעולותיך הנפלאות במסגרת עבודתך בשירות המדינה.

שלמה בניזרי: מכובדיי, כל הארגונים, העובדים מכל הכיוונים, נכנסתי לתפקידי לפני כעשרה חודשים, ובמסגרת תפקידיי, עבודה וגם רווחה, נחשפתי מיד לבעיית האבטלה הגואה מיום ליום.

שלמה בניזרי: ניסינו לחשוב על כל מיני דברים.

שלמה בניזרי: נכון, שאמרו שצריך שהמדינה תשקיע בתשתיות, תבנה, תפתח, תחזק ותעשה את כל הדברים.

שלמה בניזרי: ניסיתי למקד את הבעיה.

שלמה בניזרי: ראיתי שמספר המובטלים הולך וגדל מיום ליום, עד כדי כך שהיום אנו יותר נוכל לפרסם את נתוני דורשי העבודה וגם החודש יש גידול די גדול בנתוני האבטלה שאנו נגיד אותם יותר מאוחר במסגרת אחרת, והגענו בחודש שעבר לכ-190 אלף דורשי עבודה, ולפי נתוני הלמ"ס - ל-237 אלף מובטלים במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: ניסינו לבדוק באמת מה שורש הבעיה ומדוע הולכים ומתרבים המובטלים במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: כמובן, שיש את כל ההשפעות הבינלאומיות; האבטלה היא לא רק בעולם, ויש את משבר ההיי-טק.

שלמה בניזרי: לנו יש משברים נוספים: המשבר הביטחוני שמביא לפגיעה בענף המלונאות ובכל הענפים הנילווים.

שלמה בניזרי: לכן, האבטלה הולכת וגדלה.

שלמה בניזרי: אבל, אמרתי לעצמי: בואו ונבדוק כמה עובדים זרים יש לנו במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: התברר, שהגענו למספר של כ-100 אלף חוקיים וכ-150 אלף לא-חוקיים.

שלמה בניזרי: המספרים נעים לכאן ולכאן, אך אלה הם פחות או יותר המספרים.

שלמה בניזרי: אמרתי: יש לנו כ-250 אלף עובדים זרים, ואם הם שוהים פה - אני מתאר לעצמי שלא רק בגלל שיש להם פה איזה סל קליטה או איזו הטבה מיוחדת אלא יש להם פה ודאי עבודה במדינת ישראל ויש להם אינטרס לשהות במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: אני מעריך שלרובם לפחות יש עבודה כאן במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: אם יש להם עבודה ל-250 אלף ואפילו ל-200 אלף, זה אומר שהם נמצאים במקומות עבודה של ישראלים.

שלמה בניזרי: דובר:     	- - -משוואה פשוטה.

א' קרא: אני מבקש: אף מלה.

א' קרא: תנו לשר לדבר, ובתורך תדבר.

ע' לקסר: המשוואה כל כך מקוממת, שזה היה מחוייב.

שלמה בניזרי: זו לא כנסת פה.

א' קרא: אל תתקומם ואל תעשה שום דבר.

א' קרא: אבקש מהסדרנים להוציא כל מי שיעיר פה לשר.

שלמה בניזרי: מליאת הכנסת נמצאת למעלה.

שלמה בניזרי: האמן לי, נשאיר את התרבות למעלה ולא פה.

שלמה בניזרי: מכובדיי, הבנתי שיש בעיה.

שלמה בניזרי: אם תמשיך לשמוע את דבריי, אני חושב שאולי כן אתרץ את שאלתך הגדולה.

ע' לקסר: לא. זו פשוט השוואה שמזמינה דברים גזעניים.

ע' לקסר: זו השוואה מסוכנת מאד.

ע' לקסר: אז, כדאי מאד להזהר, כשעושים את ההשוואה הזו.

א' קרא: אני מבקש שוב: לא להעיר לשר, וגם אם יש לך תגובה - תגיב אותה בחוץ ותחזור.

א' קרא: פה - לא.

ע' לקסר: בבקשה.

שלמה בניזרי: יש כל כך הרבה עובדים זרים.

שלמה בניזרי: מי שאשם בחטא הזה זה אנו החברה, מכיון שאנו הבאנו אותם.

שלמה בניזרי: אנו לא יכולים לבוא אליהם בטענה.

שלמה בניזרי: קודם, נבוא אל עצמנו בטענות.

שלמה בניזרי: יגידו אנשים: "סליחה, האם אתה מאמין שישראלים יכולים לעשות עבודות שעובדים זרים יכולים לעשות?"

שלמה בניזרי: . תחילה, אני כן מאמין.

שלמה בניזרי: המדינה שלנו נבנתה בציונות מלאה.

שלמה בניזרי: מי שעשה את הקמת המדינה זה יהודים ישראלים שחיו כאן ויכלו לעבוד בבניין וגם בחקלאות.

שלמה בניזרי: אלא מה לעשות?

שלמה בניזרי: פיתחנו לנו כאן נורמות חדשות שיהודי פתאום לא יכול לעבוד בבניין, שיהודי לא יכול לעבוד בחקלאות ושיהודי לא יכול לעבוד בסיעוד.

שלמה בניזרי: מה לעשות?

שלמה בניזרי: אנו צריכים להביא עובדים זרים.

שלמה בניזרי: לדעתי, צריך לשבור את הנורמה החדשה הזו שהתקבלה כאן.

שלמה בניזרי: דבר אחד אני יכול עוד להבין - נושא של סיעוד.

שלמה בניזרי: שם באמת יש לנו בעיה קשה מאד וכאובה, שישראלים אינם יכולים לשהות במחיצת אותו חולה שהם צריכים לסעוד אותו במשך 24 שעות.

שלמה בניזרי: זו עבודה קשה מאד.

שלמה בניזרי: דרך אגב, שם אפילו לא נגעתי.

שלמה בניזרי: אנו רק הולכים וגדלים במספר הזה; יש למעלה משלושים אלף עובדים זרים בתחום הסיעוד, אבל גם ביקשתי דיון השבוע אצלי כדי לבדוק.

שלמה בניזרי: צריך לדעת איך יכול להיות שהמספרים בשנה ובשנתיים האחרונות קפצו בצורה מדהימה - מפחות מעשרים אלף הגענו כבר ללמעלה משלושים אלף.

שלמה בניזרי: אני הולך לקיים דיון מקיף אצלי, כדי לבדוק.

שלמה בניזרי: למרות שאני מאד רגיש בנושא סיעוד ואינני רוצה שאזרח אחד שזקוק לסעד ייפגע, צריך לבחון גם את הנושא הזה שוב כדי לדעת איך אנו עוצרים גם את התופעה שם.

שלמה בניזרי: לגבי בניין, אני מאמין שאת רוב העבודות יהודים כן יכולים לעשות והשאלה היא רק המחיר.

שלמה בניזרי: יקומו קבלנים ויאמרו: "עשינו, פירסמנו, שילמנו ונתנו".

שלמה בניזרי: רבותי, אם נשלם טוב, אין לי ספק שיהיו גם יהודים, ואם לא יהודים - יש לנו ערבים ישראלים שעבדו במשך כל השנים בבניין.

שלמה בניזרי: מה קרה?

שלמה בניזרי: בשבוע שעבר פגש אותי אזרח ערבי וגם חבר-כנסת ערבי בכנסת ואמר לי: "אצלנו ערבים בכפרים רוצים לעבוד, ורק צריך לדרבן אותם, צריך לשלם קצת יותר טוב וצריך לדחוף אותם, ולא לתת להם את דמי האבטלה בקלות או את השלמת הכנסה, אבטחת הכנסה או כל דבר אחר".

שלמה בניזרי: יש פירצה שקוראת - לא חלילה וחס לגנב - לאנשים להכנס לאותה נישה.

שלמה בניזרי: נניח, שנבוא ונשלם מחיר יותר גבוה ורציני לאזרח הישראלי ונקשה את התנאים.

שלמה בניזרי: מה זה "נקשה"?

שלמה בניזרי: היום, כאשר האזרח הישראלי בא להתקבל למקום עבודה, יש לו בעיה, מהסיבה הפשוטה שיש לו מתחרה ב-500 דולר ולפעמים גם בפחות, שמסוגל לעבוד שעות יותר ארוכות; יש לו מחוייבות.

שלמה בניזרי: הוא לקח הלוואות במדינתו, והוא צריך להחזירן.

שלמה בניזרי: אין לו ברירה.

שלמה בניזרי: הוא מעין עבד אצל אותם מעסיקים.

שלמה בניזרי: לכן, אפשר, ואני מצטער לומר זאת, לנצל אותו.

שלמה בניזרי: זה נאמר בלי, חס ושלום, להטיל דופי באף מעסיק, אך יש בעיות קשות וכאובות.

שלמה בניזרי: נמצאים פה כל מיני ארגונים וולונטריים שמטפלים בתלונות אותם עובדים זרים, כאשר הם מגיעים אליהם, על אותו עושק שהם נעשקים במקומות העבודה שלהם.

שלמה בניזרי: לכן, אני רוצה ליצור תחרות הוגנת בין עובד ישראלי לבין עובד זר.

שלמה בניזרי: ראשית, כשמגיעים שניהם, למעסיק הישראלי לא תהיה תמיד את הנוחות להעדיף את העובד הזר.

שלמה בניזרי: קודם כל, כמדינת ישראל, לנו יש אינטרס לדאוג לאזרחי המדינה: יהודים, ערבים, נוצרים ומי שיהיה, כל מי שהוא אזרח המדינה, ורק לאחר מכן אם אין לנו אפשרות - בסדר, "ממרחק תביא לחמה", ונביא אנשים שיסייעו לנו ונגיד להם תמיד את התודה רבה כי הם באמת מסייעים לנו.

שלמה בניזרי: אבל, אנו מעדיפים מלכתחילה כחול-לבן.

שלמה בניזרי: חונכתי במשך ארבעים שנות חיי על כחול-לבן ולא על מדינות אחרות.

שלמה בניזרי: לכן, מהרגע הראשון קראתי וניסיתי לפעול לצמצם.

שלמה בניזרי: אבל, נכנסתי בדיוק לתוך מערבולת באותה שנה: לחץ, אינתיפאדה וכל הגורמים; אמרנו: "בואו ונגמור את שנת 2001", ואף הגדלנו את המיכסות בבניין מ-35 אלף ל-45 אלף, והגדלנו לחקלאות עד 22 אלף.

שלמה בניזרי: השתדלנו בשנה הראשונה.

שלמה בניזרי: ואז, באה הממשלה בדיונים התקציביים האחרונים ואמרה לי: "צריך לעצור את כל נושא העובדים הזרים.

שלמה בניזרי: לא יכול להיות שהסחף ימשך.

שלמה בניזרי: האבטלה הולכת וגדלה.

שלמה בניזרי: אנו מוציאים מיליארדי שקלים מדי שנה עבור האנשים המובטלים"; אני לא מדבר על התופעות אחר כך: יש השחתת נורמות מצד המעסיקים מול העובדים, והשפעות חברתיות, קהילתיות ואתניות שליליות ביותר על החברה.

שלמה בניזרי: נוצרה לנו כאן בתוך המדינה מדינה נוספת, ערים נוספות.

שלמה בניזרי: מי שמסתובב בתל-אביב ובמקומות אחרים, אנו רואים זאת שם.

שלמה בניזרי: סיירתי, ראיתי, נכנסתי לכנסיות שלהם ובדקנו בתים.

שלמה בניזרי: ראיתי את התנאים, ופעמים רבות אלה גם תנאים מחפירים ביותר.

שלמה בניזרי: זה גם יכול לגרום להשפעות מדיניוּת.

שלמה בניזרי: היו לנו טענות קשות גם כן בנושא הסינים שנחשף לפני כמה זמן במדינות אחרות.

שלמה בניזרי: נפגשו איתי שרי חוץ ממדינות אחרות, והיו להם תלונות קשות מאד, מרומניה, מתאילנד וממדינות אחרות, והם באו ואמרו לי: "אנו מקבלים תלונות קשות על יחס המעבידים מול העובדים שמגיעים אליכם.

שלמה בניזרי: איך אתם נותנים לתופעות כאלה להימשך?"

שלמה בניזרי: . לכן, אני אומר: "לא מדובשֵך ולא מעוקצֵך.

שלמה בניזרי: אני רוצה להשתמש בשוק המקומי שלנו.

שלמה בניזרי: עניי עירך קודמים לעניי עיר אחרת".

שלמה בניזרי: באה הממשלה והחליטה לצמצם במספר העובדים הזרים.

שלמה בניזרי: אומר את המספר הראשון עליו החליטה הממשלה, יחד עם האוצר - דרך אגב, כל הממשלה - ובאותה ישיבה השתתף גם שר השיכון שהוא ידידי הטוב, מר שרנסקי, והוא ידע שמצביעים על קיצוץ במיכסות הבניין מ-45 אלף ל-23 אלף עובדים.

שלמה בניזרי: דרך אגב, הצבעתי נגד אותו תקציב, אבל הוא הצביע.

שלמה בניזרי: שר החקלאות היה באותה ישיבה בה הוחלט על העמדת המספר על כ-22 אלף, כש-18 אלף יוקצו ישירות לחקלאים שזה חידוש יפה שעשינו אותו השנה בתחילת כהונתי; הקמנו ועדה, ואותה ועדה גילתה שכאשר מחלקים את ההיתרים גלובלית לכל מיני גופים גדולים יש שם דברים, שאינני רוצה לקרוא להם שחיתויות, לא הכי נעימים שקיבלנו תלונות קשות מרוב החקלאים שטענו: "למה אנו לא מקבלים את ההקצאה באופן ישיר?"

שלמה בניזרי: . קמה אותו ועדה, והחליטה שהם יקבלו זאת באופן ישיר.

שלמה בניזרי: כל הדיון בוועדה היה בתיאום עם משרד החקלאות.

שלמה בניזרי: לגבי כל הסיכום שם, עמד בראש הצוות מטעם משרד החקלאות המנכ"ל לשעבר יוסי ישי, וכך קיבלנו את ההחלטה: 18 אלף יוקצו ישירות לחקלאים ועוד 4,000 יהיו ניידים.

שלמה בניזרי: התברר לנו שיש קטיף עונתי, והקטיף העונתי לא צריך.

שלמה בניזרי: קטיף זה 4 או 3 חודשים או חצי שנה, כלומר לא צריכים את העובדים באותו מקום.

שלמה בניזרי: אחרי שהסתיים אותו קטיף באותו מקום, למעשה, הם מיותרים.

שלמה בניזרי: לכן, החלטנו ללכת על כ-4,000 עובדים ניידים, שינויידו, דרך חברות קבלניות שתזכינה באותם המכרזים.

שלמה בניזרי: ואז, הוצאנו את המכרז לפירסום, וזכו שתי חברות.

שלמה בניזרי: זה נפסל ע"י בית-המשפט, ולאחר מכן זכו שתיים אחרות ושוב התערב בית-המשפט.

שלמה בניזרי: בסופו של דבר, בשבוע שעבר או לפני שבועיים התקבלה החלטה סופית על חמישה גופים או חמש חברות שזכו במכרז.

שלמה בניזרי: עכשיו, בבקשה שיתחילו לנייד.

שלמה בניזרי: אבל, עליהם לזכור החלטה אחת מאד מעניינת שקיבלתי במשרדי: שמיים סגורים - אין יותר כניסה של עובדים זרים למדינת ישראל, מבחינתי נכון לעכשיו.

שלמה בניזרי: אינני מתכונן לפתוח את השמיים לכניסת עובדים זרים.

שלמה בניזרי: יש במלאי די והותר.

שלמה בניזרי: מי שרוצה עובדים זרים, מכרזים לניידים, תקחו בבקשה.

שלמה בניזרי: יש פה במדינת ישראל 22 אלף, ומיספרנו אותם, בחקלאות: 18 אלף יגיעו ישירות לחקלאים, ולגבי 4,000 בבקשה יש נוהל דרך משרד הפנים שצריך לעמוד מולם, ולא אכנס עכשיו לפרטים וזה לא תפקידי, ואיך עושים את ניוד העובדים הזרים במסגרת החקלאות.

שלמה בניזרי: אני יודע שכל מיני אנשים באים ואומרים: "אבל, אנו זכינו במכרז, ואנו רוצים להביא".

שלמה בניזרי: אני אומר לאותם אנשים: "לשם מה לכם להביא מחוץ-לארץ?

שלמה בניזרי: כדי להביאם, תצטרכו לשלם עליהם טיסה והוצאות אחרות וחבל לכם.

שלמה בניזרי: יש במלאי במדינת ישראל ותחסכו טיסה והכל, אלא אם כן, חס ושלום, יש פה איזה משהו שמריח לא טוב שמישהו גובה שם בחוץ-לארץ".

שלמה בניזרי: לכן, קחו פה מהארץ.

שלמה בניזרי: אדרבא, נחסוך לכם עלויות.

שלמה בניזרי: ברגע שאצמצם סגירת שמיים, מתחילים בשלב ההוצאה - להשיב את הבנים לגבולם.

שלמה בניזרי: התחלנו יחד עם ראש המינהלת, מר אפרים כהן, בשילוב עם המשטרה ומשרד הפנים.

שלמה בניזרי: בעבר, היתה לנו בעיה בהוצאת עובדים זרים לא-חוקיים ממדינת ישראל, והיינו צריכים לעמוד מול משטרת ישראל.

שלמה בניזרי: אין לי, חלילה וחס, לומר דבר רע על המשטרה, אך היה לה קושי לשתף איתנו פעולה מהסיבה הפשוטה - המצב הביטחוני.

שלמה בניזרי: בעבר, מדינת ישראל הקצתה עשרה מליוני שקלים עבור 47 תקנים של המשטרה, כדי שיסייעו לנו בהוצאת העובדים הזרים.

שלמה בניזרי: כדי להוציא עובד זר, הנוהל זה הנוהל: ממשרד העבודה והרווחה מגיעים לאתר עם המשטרה.

שלמה בניזרי: כשמגיעים לאותו אתר, איש משרד העבודה יכול לעשות אך ורק דבר אחד - לתת קנס מינהלי למעסיק.

שלמה בניזרי: הוא לא יכול לעצור עובד זר, כי הוא לא שוטר.

שלמה בניזרי: ואז, תפקיד השוטר לעצור ולהוציאם, לקחתם לבית-המעצר.

שלמה בניזרי: לוקחים אותם לבית-המעצר, ושם מתחיל תהליך ההידברות עם העובד, כלומר בודקים אם יש לו עדיין בעיות פה בארץ, למשל לא שולמו לו כספים שהיו מגיעים לו, או אם יש לו כל מיני בעיות אחרות.

שלמה בניזרי: החוק אומר, שלפחות עד שלושה ימים הוא צריך לשהות במשמורת כאן.

שלמה בניזרי: יש כאלה עם בעיות עם דרכונים ועם שאר הדברים.

שלמה בניזרי: לאחר מכן, משרד הפנים נכנס לתמונה, ואז אותו עובד זר מוצא.

שלמה בניזרי: היתה לנו בעיה עם המשטרה.

שלמה בניזרי: בעבר, היינו מוציאים בערך כמאתיים בחודש והיו גם מקרים של כמאה בחודש.

שלמה בניזרי: אמרתי: "רבותי, אני מבין את הבעיה והמצוקה של המשטרה.

שלמה בניזרי: אני רוצה לנהל את העסק אצלי.

שלמה בניזרי: אני מרגיש אחריות באופן אישי, כי זה תפקיד שקשור למשרד.

שלמה בניזרי: למשטרה יש עיסוקים רבים נוספים".

שלמה בניזרי: ואז, הוחלט, בתיאום עם המשטרה, שלמעשה התקציב עובר למשרד העבודה.

שלמה בניזרי: למעשה, אצלנו זו מעין קניית שירותים כזו מהמשטרה, וכך אנו נותנים להם תכנית עבודה שבועית וקובעים איתם במקום פלוני אלמוני ואנו מגיעים.

שלמה בניזרי: ראו זה פלא, התחלנו את העבודה, ותוך ארבעה או ששה ימי עבודה הגענו ל-300 מעצרים של עובדים בלתי-חוקיים, כאשר בעבר בחודש הגענו אולי למאתיים או 150 והיו פעמים שזה גם קצת קפץ מעבר לכך.

שלמה בניזרי: אנו רואים, שכאשר רוצים לעבוד באינטנסיביות עם אחריות רבה - אנו מצליחים להוציא בצורה מאסיבית, כי זה מה שמדינת ישראל צריכה היום לעשות.

שלמה בניזרי: יש לנו את העניינים הפנימיים שלנו, יש לנו את האינטרסים הפנימיים שלנו, לדאוג לסייע למציאת מקומות עבודה עבור הישראלים.

שלמה בניזרי: זה מה שאנו התחלנו לעשות.

שלמה בניזרי: המבצע רץ, ונתקלנו בבעיה אחת.

שלמה בניזרי: תוך ארבעה ימים התמלאו בתי-המעצר, ואי אפשר להוציא.

שלמה בניזרי: נוצרו פקקים מכל מיני סיבות.

שלמה בניזרי: לצערי הרב, גם כל מיני ארגונים וולונטריים נכנסים לתוך בית-הסוהר ונותנים רעיונות רעים מבחינת מדינת ישראל- - -

ע' לקסר: מבחינת השר בניזרי, ולא מדינת ישראל.

שלמה בניזרי: סליחה.

שלמה בניזרי: אם תדבר עוד מלה אחת - אדאג שאתה תצא החוצה.

שלמה בניזרי: אתה שמעת אותי?

ע' לקסר: אם זה לא נוח, אני אצא החוצה.

ע' לקסר: שר העבודה והרווחה ש' בניזרי:     	כן.

ע' לקסר: אתה תיתן לי לסיים, ואחר כך אשמע אותך בכבוד רב.

ע' לקסר: זו דרך העבודה שלי ודרך הדיבור שלי.

ע' לקסר: הם באים לשם ונותנים להם כל מיני עצות אחיתופל מבחינת המדינה, ולא מבחינתם, איך לדאוג לעשות תרגילים להשאר פה, כאשר הם יודעים שאנשים אלו הם שוהים בלתי חוקיים והם עוברים עבירה על החוק במדינת ישראל.

ע' לקסר: אני מבין שרצונכם לדאוג לזכויותיהם - דאגו, כי גם ההנחיות שלי מאז כניסתי לתפקיד הן לדאוג לכל הזכויות, ויוכל להעיד על כך אפרים כהן וציפי שינקמן מהאכיפה שנמצאים איתנו.

ע' לקסר: אנו ביקשנו לדאוג עד הפרט האחרון: לתת להם תנאי אנוש הראויים לכל אדם.

ע' לקסר: נוצר לנו פקק, ואי אפשר לעצור יותר בצורה מאסיבית, ומיד דאגתי שימצאו מקומות נוספים חלופיים - לא בתי-סוהר דוקא.

ע' לקסר: משהו מסוג של אכסניות נוער או משהו כזה, כדי להכניס את אותם שוהים ולתת להם את התנאים האופטימליים והמכסימליים.

ע' לקסר: אנו במשא ומתן, ואני מקווה שבימים הקרובים נקבל עוד 300, כלומר מדובר במקום שנוכל להגיע לתוספת של עוד 300 מקומות, כדי שנוכל להכניס את אותם עצורים שישהו שם בתקופה הרלוונטית עד להוצאתם מן הארץ.

ע' לקסר: היה סיפור על סינים, שקראתי עליו בעיתון "ידיעות אחרונות", שבאמת נגע ללבי, שלא ידענו אותו.

ע' לקסר: אמרתי: אם יש 13 אלף סינים חוקיים אך הם מובטלים במדינת ישראל, הנושא כואב.

ע' לקסר: התבררה לי תופעה נוראית מאד.

ע' לקסר: מאותם סינים גובים בארץ מוצאם, וזה יכול לנוע בין 2,000 דולר עד 10,000.

ע' לקסר: הם מגיעים לפה למדינת ישראל ומבטיחים להם עבודה, ולפתע משחררים אותם פה והם מוצאים עצמם מובטלים.

ע' לקסר: גובים מהם בארץ מוצאם ריבית עצומה, לפעמים עד 10%.

ע' לקסר: כלומר, הוא עובד פה כדי לשלם את הריבית של 10% לחודש.

ע' לקסר: הוא עובד כדי לשלם את הריבית שהוא צריך לשלם בארצו, ואם לא - יאונה רע למשפחתו.

ע' לקסר: אלה דברים נוראיים ששמעתי.

ע' לקסר: קראתי והודעתי לשירות התעסוקה: "מכיון שאומרים ב'ידיעות אחרונות' שיש 13 אלף, ואף אחד לא יודע מאיפה המספר הזה דרך אגב, בואו ונעשה כזה דבר".

ע' לקסר: הוצאנו קול קורא, ואמרתי שיעשו זאת בכל השפות דרך שגרירויות, ויגידו לכל עובד זר סיני שהוא חוקי, כלומר יש לו היתר ורק אין לו עבודה  במדינת ישראל, שיגיע לשירות התעסוקה, יירשם שם, יגיד את סוג המקצועיות שלו ונדאג לשלבו במקומות עבודה ולא נוציא אותו.

ע' לקסר: דרך אגב, עד כמה שאני יודע היום, הגיעו לשירות התעסוקה עשרות בודדות.

ע' לקסר: עדיין לא מצאתי את 13 האלף.

ע' לקסר: דיברתי, נדמה לי, עם חנה מ"קו לעובד", ושאלתי אותה מה קורה.

ע' לקסר: היא אמרה: "זה בהתחלה.

ע' לקסר: הם עדיין לא יודעים בדיוק".

ע' לקסר: דרך אגב, אני עדיין מחכה להם.

ע' לקסר: יש ששים סינים, והרשימה אצלכם, שעדיין מחכים שישלחו אותם לעבודה.

ע' לקסר: עדיין לא עניתם לנו על ששים הסינים שנמסרו לכם ושטרם שובצו לעבודה.

שלמה בניזרי: האם אתה מסוגל לרשום דברים או שאתה עדיין עומד במרייך?

ע' לקסר: נאמרים פה דברים, אז כדאי שדברים יהיו מדוייקים.

שלמה בניזרי: אתה מפריע לי ברצף הדברים.

ע' לקסר: אני מתנצל.

ע' לקסר: הדיוק של הדברים מאד חשוב.

ע' לקסר: שר העבודה והרווחה ש' בניזרי:     	זה לא עניין שהם לא מדוייקים.

ע' לקסר: הדברים, שאני אומר עד עכשיו, מלה מלה מדוייקת.

ע' לקסר: אלא מה?

ע' לקסר: אם יש לך טענה שלא טופל או משהו, תעלה זאת ואנו נטפל בזה.

ע' לקסר: אבל, סבלנות.

ע' לקסר: אמרתי, שאנו ניתן להם עדיפות בתוככי מדינת ישראל, מכיון שאני מבין את מצוקתם.

ע' לקסר: אבל, עובד זר שהוא לא-חוקי - אין מקומו כאן.

ע' לקסר: נוצרה לנו בעיה אחת עם ה-31 בדצמבר.

ע' לקסר: טענו קבלני הבניין וארגוני הקבלנים, וחלק אף דיברו בצורה בוטה כלפי המנכ"ל ואיימו: "אם תפגעו במיכסה, נחצה את הכביש של ירושלים לשניים.

ע' לקסר: אנו נלחם".

ע' לקסר: אף אחד פה לא יאיים עלינו.

ע' לקסר: בסך-הכל, אנו מיישמים פה מדיניות ממשלה.

ע' לקסר: ברוך ה', יש ממשלה במדינת ישראל, והיא קבעה לנו מדיניות.

ע' לקסר: אמרו לי להוציא את כולם עד ה-1 בינואר.

ע' לקסר: באתי, בדקתי וראיתי: "עד ה-1 בינואר יכול להיות שזו בעיה.

ע' לקסר: בנוסף, כדי להוציא את כולם באופן גורף, יש צורך בהיערכות מסויימת".

ע' לקסר: בדקנו 45 אלף.

ע' לקסר: הסתכלתי לראות מה הם הפרוייקטים המתמשכים לשנת 2002, והתברר לנו שיש לנו בערך 18,000 עובדים שצריכים להמשיך בפרוייקטים מתמשכים.

ע' לקסר: אמרתי, שבאלה לא נוגעים - שימשיכו בינתיים על-פי המפתח הישן שהיה 6.8.

ע' לקסר: אבל, אנו צריכים להוציא את שאר האנשים.

ע' לקסר: ביקשתי להוציא, ואמרו לי: "זו בעיה עד שייערכו".

ע' לקסר: אמרתי: "אין בעיות.

ע' לקסר: בואו ונדחה את הוצאתם עד ה-28 בפברואר, וב-28 בפברואר כל אלה יצטרכו לצאת".

ע' לקסר: בו-זמנית, דאגתי לכך בשירות התעסוקה, ולצערי הרב הם לא ביצעו מיידית את מה שאמרתי, אבל אתמול כבר פורסם בעיתון שכל הרוצה היתר לבנייה יוכל להגיש זאת בימים הקרובים.

ע' לקסר: לשם כך, גייסתי מיידית, נתתי הוראה לפחות, וגם האוצר איתנו, להשיג את אותם מהנדסים, כדי שנוכל לעשות תהליך מואץ של בדיקת כל התיקים ונוכל לתת עד סוף החודש הבא את כל ההיתרים.

ע' לקסר: אבל, עד סוף פברואר כל מי שלא חוקי במדינת ישראל, שהאשרה שלו מסתיימת ב-31 בדצמבר, ייאלץ לעזוב את הארץ.

ע' לקסר: אני רואה, שבדבר הזה יש לחצים ע"י שרים, חברי-כנסת, ארגונים וכו'.

ע' לקסר: אני מבין.

ע' לקסר: אומנם אני חטפתי את הכתבות ואת כל ההאשמות, אבל אין דבר.

ע' לקסר: אצלנו אומרים: "שתהיה כפרת עוונות".

ע' לקסר: אתמודד עם כל הטענות.

ע' לקסר: אבל, פתאום ראיתי היום כל כך הרבה אנשים אינטרסנטים בממשלה, בכנסת, שבאים אלי - כל מיני ארגונים - ומפעילים עלי לחצים ומתבטאים בכל מיני הזדמנויות.

ע' לקסר: רבותי, לא יעזור לאף אחד כלום.

ע' לקסר: סגרתי את השמיים.

ע' לקסר: להכנס - לא יכנסו.

ע' לקסר: גם אם בעתיד נחליט על כניסת נוספים בבניין ובחקלאות, ניקח רק מהמלאי הנוכחי.

ע' לקסר: בנושא תעשיה אנו משאירים את ההקצבה על כ-3,000, כאשר שם מדובר על מומחים, ואז אינני יכול להתעקש ולהגיד: "אך ורק מהמלאי המקומי"; מכיון שמדובר שם פעמים רבות במומחים, אנו לא ניגע בקטע הזה ולא נתעקש בדבר הזה.

ע' לקסר: אומר משפט אחד חשוב: אין שום מחוייבות למדינת ישראל לספק עובדים זרים.

ע' לקסר: זיכרו את הכלל הזה.

ע' לקסר: מדינה לא חייבת לתת היתר.

ע' לקסר: היום, הגענו למצב אבסורדי.

ע' לקסר: 10% מכוח העבודה במדינת ישראל זה עובדים זרים.

ע' לקסר: נדמה לי, שאנו המדינה השניה בעולם אחרי שווייץ, שגם כך אנו משיקים אליה מבחינת אחוזים, שמעסיקה כמות כל כך עצומה של עובדים זרים במדינת ישראל.

ע' לקסר: מדוע אנו צריכים להגיע לדבר הזה?

ע' לקסר: קודם כל, לגבי מי שיגיד "למה הורדתם מ-45 אלף?"

ע' לקסר: , מי אמר שבכלל צריך להיות 23 אלף?

ע' לקסר: מי צריך היה את ה-10,000 בכלל?

ע' לקסר: אין שום חוק שמחייב אותנו כמדינה לתת, אבל יש מצוקות של חקלאים ושל בניין.

ע' לקסר: לא תמיד אנשים יוכלו לעבוד בעבודות רטובות.

ע' לקסר: לא תמיד אנשים יוכלו לעבוד בחקלאות.

ע' לקסר: אנו מגלים התחשבות.

ע' לקסר: לבטח החקלאים לא יכולים לבוא להלין, כאשר במספר החקלאים לא נגענו והשארנו אותו כשהוא עומד היום על 22 אלף.

ע' לקסר: בבניין אנו נפתח ירידי תעסוקה, ונשתדל לתת את הכל מהמלאי המקומי.

ע' לקסר: לכן, מכובדיי, ברצוני רק לומר שאינני הולך להתעסק אך ורק עם העובדים הזרים.

ע' לקסר: היו טענות: "מה אתה מתעסק עם העובדים הזרים?"

ע' לקסר: . אצלנו ביהדות אומרים: "לא עכברא גנב אלא חורא גנב", כלומר לא העכבר הוא הגנב, אלא הפירצה היא זו שקוראת לגנב.

ע' לקסר: עוד אומרים אצלנו: "לפתח חטאת רובץ", ויש גם אומרים: "לפת"ח חטאת רובץ".

ע' לקסר: לכן, אמרתי: וכי רק העובד הזר?

ע' לקסר: הוא מסכן.

ע' לקסר: הוא בא למצוא את פרנסתו.

ע' לקסר: האמן לי, שלי לא תמיד יש טענה כלפי העובד הזר, כאשר הוא בא למצוא את פרנסתו.

ע' לקסר: לכן, אני תמיד אומר: "תדאגו להם, ואל תפגעו בזכויותיהם.

ע' לקסר: גם אם צריך להוציאם, תנו להם את מלוא זכויותיהם".

ע' לקסר: הבעיה שלנו היא עם המעסיקים.

ע' לקסר: יש לנו יועץ משפטי חדש במשרד העבודה, ואמרתי לו שאני רוצה לטפל במעסיקים שהם אלו שגורמים לבעיה הזו.

ע' לקסר: מה-21 באוקטובר עד היום כבר הגשנו 131 כתבי אישום, כלומר מספר התביעות נגד המעסיקים גדל בצורה משמעותית.

ע' לקסר: חיזקנו את המחלקה המשפטית שמתעסקת עם המעסיקים.

ע' לקסר: דיברתי עם נשיא בית-הדין לעבודה הארצי, השופט סטיב אדלר, שיתן לזה עדיפות, כאשר מגיעים אליו התיקים כדי שלא תיווצר סחבת, כי אז זה ישתלם לאותו מעסיק להישפט שכן ממילא זה יקח זמן.

ע' לקסר: יש לנו כל מיני רעיונות נוספים שאנו מעלים אותם כיצד לבוא ולהתמודד מול המעסיק.

ע' לקסר: היה רעיון, שאנו בודקים אותו, שכל עסק, למשל, שיימצא בתוכו עובד זר בלתי-חוקי ייסגר חודש או חודשיים.

ע' לקסר: זה נעשה בספרד, ושמעתי שזה מצליח בצורה דרמטית ביותר.

ע' לקסר: אני מחפש עוד דרכים ורעיונות, ואם יש למישהו - אדרבא אשמח לקבל, כיצד להתמודד מול המעסיק, כי אני חושב באמת ששם נמצא הפשע ושם הפירצה קוראת לגנב.

ע' לקסר: לכן, אני אחפש כל דרך כיצד להתמודד מול אותם מעסיקים.

ע' לקסר: אנו, למשל, הקמנו ועדה, בראשות יובל רכלבסקי מהאוצר, שתכליתה ותפקידה הקמת רשות הגירה, על מנת לאחד את כל הסמכויות של כל הגורמים הממלכתיים המופקדים על ביצוע המדיניות.

ע' לקסר: ביקשתי מהם, שעד סוף החודש הבא יגישו לנו את מסקנותיהם, כדי שנוכל כבר לפעול.

ע' לקסר: אני מתאר לעצמי, שהמדיניות שלנו לא תמיד נוחה ולא תמיד היא מוצאת חן בעיני אנשים.

ע' לקסר: היא השתנתה מספר פעמים בשנה האחרונה, אבל, מה לעשות, האינתיפאדה באה וגרמה לכל מיני שינויים שהיינו צריכים לשנותם, ובודקים כל פעם.

ע' לקסר: אני חושב, שעכשיו הגענו לכיוון חיובי ורצוי שהוא: צמצום העובדים הזרים החוקיים, והוצאת כמויות גדולות יותר של עובדים זרים בלתי-חוקיים תוך שמירה, אני מדגיש, על כבודם וזכויותיהם.

ע' לקסר: אנו נשתדל לספק לחקלאים, לקבלנים או לכל מי שייתקע, ע"י שירות התעסוקה, לפחות שאנו אחראים עליו, במדינת ישראל את מספר העובדים שהם יזדקקו להם.

ע' לקסר: תודה רבה.

א' קרא: אדוני השר, ברשותך, חברי ועדה וכל האורחים, הייתי רוצה לתת אפשרות לאנשים.

א' קרא: זו סוגיה כואבת מאד.

א' קרא: אם לא היה הנושא המדיני, אולי זו היתה הסוגיה הכי קשה למדינת ישראל להתמודד איתה היום.

א' קרא: יש לי מחלוקת לגבי הטיפול בסוגיית הלא-חוקיים.

א' קרא: באופן אישי, אני חושב שזה צריך להיות כמו בחוץ-לארץ, שהטיפול צריך להיות יותר מאסיבי על המעסיקים ולא על העובדים.

א' קרא: לדעתי, רק דרך המלחמה במעסיקים אפשר להגיע לתוצאות אמיתיות.

א' קרא: כמה שתעשה, כמה שתמלא בתי-סוהר, זו לא התשובה, כי יום-יום ושעה-שעה זורמים לפה עובדים בכל מיני צורות ובכל מיני זויות.

א' קרא: לצערי הרב, עם כל הכבוד, אין שליטה, ולא אתה אשם.

א' קרא: לדעתי, גבולות המדינה פרוצים.

א' קרא: אנו במזרח-תיכון שבו גבול סגור הרמטי שגם הוא לא הרמטי - גבול הלבנון ועם סוריה, אבל את הגבול עם ירדן אפשר לעבור ולבוא לעבוד פה; כמו שאתה יודע, יש פה עשרות אלפי עובדים לא-חוקיים בתוך מדינת ישראל.

א' קרא: יש ממצרים עשרות אלפי עובדים לא-חוקיים.

א' קרא: על-פי הדיווחים, מהרשות הפלשתינית, בשעת סגר, נכנסים לפה עשרות אלפים.

א' קרא: זה דבר מדהים, וזה לא קורה באף מדינה בעולם.

א' קרא: אם המלחמה פרטנית, לא נגיע לבשורה שאתה מייחל לה.

א' קרא: חשוב לעצור כמובן, אבל הבעיה שלנו היא המעסיקים.

א' קרא: הדוגמא של ספרד נכונה מבחינתך; שם באמת מעסיק שפועל בניגוד לחוק מקבל פעם ראשונה קנס גבוה ובפעם שניה שוללים לו את רשיון העסק והוא גם נכנס לבית-הסוהר.

א' קרא: לדעתי, זו המדיניות שצריכה להיות.

א' קרא: לחבר-הכנסת וילן היה משהו להגיד בקשר לעובדים הסינים.

א' וילן: הדיון היום נעשה על-פי בקשה לדיון מהיר.

א' קרא: לא. הדיון הזה נעשה בגלל שיקול אחר, אבל זה לא שייך.

א' קרא: חבר-הכנסת וילן, בבקשה.

א' וילן: זה דיון מהיר שלישי, שפניתי לקיים בנושא הזה, כי הפירסומים בעיתונות הם ללא סוף, ואני גם לא רואה שאנו מצליחים להתמודד ברמת המאקרו.

א' וילן: כבוד השר, האזנתי לך ברוב קשב, ואני, בהחלט, מגלה פה רצון טוב.

א' וילן: להערכתי, אנו רחוקים מהגשמת המטרה מרחק שנות אור, ואגיד לך מדוע.

א' וילן: שוב חזרת לדוגמאות של החקלאות, הבניין והסיעודיים, למרות שבסיעודיים יש פה מספר מדהים.

א' וילן: איך פתאום תוך שנה קפצו המספרים ב-50%.

א' וילן: משהו פה לא סביר.

א' וילן: האם חלו יותר אנשים וכו'?

א' וילן: אבל, בוא ונגיד, אם בגדול, במסה, יש מאה אלף עובדים זרים חוקיים ולעומת זאת מסתובבים 140-150 אלף שאינם חוקיים,--

א' קרא: יותר.

א' וילן: אני הולך למספרים מינימליים.

א' וילן: --יש לנו פה בעיית אמת לא כל הזמן איך לחפש את המטבע מתחת לפנס אלא בסופו של דבר לעבוד על אותן פרצות.

א' וילן: אתה בעצמך אומר, שמעסיקים משלמים 500 דולר.

א' וילן: ברגע שהעסק הזה מתקיים, ברור לגמרי שהשוק השחור בעובדים זרים יעלה ויפרח.

א' וילן: איך מתמודדים עם זה?

א' וילן: קודם כל, יש את מה שאמר כבוד יושב-ראש הוועדה; אותו מעסיק, שמעסיק מתחת לשכר המינימום - להכנס בו בכל הכוח.

א' וילן: כך עושים במדינות חוק.

א' וילן: יש חוק שכר מינימום, ומי שמעסיק מתחת לזה - לך עליו בכל הכוח.

א' וילן: אני יודע, שבמשרדך - ואינני רוצה עכשיו לחזור לזה וזה לא הנושא - ששה פקחים דרוזים מתעסקים בנושא שבת.

א' וילן: בסדר, כולנו מתכתשים על זה.

א' וילן: בגדול, הרי הבעיה שלך היא לא אותם מאה אלף.

א' וילן: הבעיה שלך היא אותם 150-200 אלף לא-חוקיים - זו לא הבעיה שלך אלא הבעיה שלנו - ששוהים פה.

א' וילן: אין לך כלל כלים במשרד, מבחינת העובדים והיכולת, להתקיף את התופעה ולהתמודד.

א' וילן: התיאום בין משרדי הממשלה - אמרת פה שהקמתם רשות.

א' קרא: לא. הוא בודק.

שלמה בניזרי: לא הקמתי רשות.

א' וילן: זו ועדה בראשות יובל רכלבסקי.

שלמה בניזרי: כן.

א' וילן: אינני יודע היכן נציגי משרד הפנים.

א' וילן: כל פעם משרד הפנים, הגברת בתיה כרמון, הרצל גת, מינהל האוכלוסין - יופי, תפסו נבחרת כדורגל מניגריה שבאה לפה למחנה אימון להתמודד ובעצם היו עובדים זרים.

א' וילן: זה יופי של סיפור ויופי של צבע.

א' וילן: הם מתמחים תמיד במתנדבים או בכל מיני פרוייקטים שרצים, שב-95% הם מסודרים.

א' וילן: תמיד יש לך איזו שהיא זליגה קטנה בשוליים, ועיקר האנרגיה הולכת לשם.

א' וילן: איך חודרים 140-150 אלף או 200 אלף איש בשנה, שאותם כלל לא תופסים - בזה לא משקיעים אנרגיות.

א' וילן: רק לגבי נבחרת כדורגל או איזה שהוא מתנדב מאקוודור יש דיונים וזמן.

א' וילן: האם, למשל, יש הצלבת נתונים?

א' וילן: נתוני השמות ביניכם לבין משרד הפנים ובין משטרת ישראל - האם יש מאגר מידע אחד שבלחיצת כפתור שלושת המשרדים האלה יכולים להכנס ולפחות שהאינפורמציה עוברת באופן שווה?

א' קרא: האפשר לצמצם בדבריך?

א' קרא: א' וילן:     	כן.

א' קרא: אני מסיים.

א' קרא: בוא ונקרא לילד בשמו.

א' קרא: קבלנים עושים הון עתק מכל ייבוא העובדים הזרים.

א' קרא: היה לנו פה דיון עם השגרירות הסינית לפני שבועיים, והסתבר ששם הכל כלכלה סוציאליסטית.

א' קרא: שם לא סתם משלמים אלא גם מתחייבים למדינה, ואז יש גם מפקחים מטעמם פה שבודקים זאת.

א' קרא: בקיצור, זו 'מסחרה' נוראית שמנוגדת לכבוד האדם וחירותו ולכל דבר הגון.

א' קרא: זה שוק עבדים.

א' קרא: זה סחר עבדים בגדול.

א' קרא: שאלת הסיום שלי - בכל אופן, גם פה יש קבלנים.

א' קרא: אז, ראיתי את כל התחרויות ומי מקורב למי ואת כל הפירסומים בעיתונים.

א' קרא: אני אומר, שגם פה יש כר נרחב מאד ברשות המחוקק.

א' קרא: לא ראיתי ש'התלבשו' על הקבלנים היבואנים שבעיקר מייבאים את הבלתי-חוקיים, והעסק פרוץ שממה.

א' קרא: אני מציע, שוב, את אותם מאה אלף.

א' קרא: עוד פעם אמרנו חקלאות, עוד פעם אמרנו בניין ובלי פלשתינים.

א' קרא: בוא ונעזוב אותם, ונתחיל להתעסק ב-150-200 האלף שנכנסים לפה, שכל מיני אנשים מביאים אותם ושאיש לא מטפל בהם.

א' קרא: בואו ונכפה את חוק שכר מינימום, ונראה שאז התוצאות ישתנו.

שלמה בניזרי: לא היית פה, כשדיברנו על סין.

שלמה בניזרי: אנו סגרנו שמיים.

א' וילן: הייתי.

שלמה בניזרי: יש עוד דבר אחד שלא אמרתי, שאלי ישי חתם על אותו צו לגבי מס גולגולת, וזה ייקר מאד את עלות העובד הזר.

שלמה בניזרי: זה דיון שצריך להיות ב-17 לחודש, נדמה לי מחרתיים, בבית-המשפט העליון או בבג"ץ, ושם יחליטו האם אפשר להטיל את מס גולגולת או לא.

שלמה בניזרי: אני חושב, שדבר כזה הוא דבר מאד רצוי, והוא רק יתן תוספת.

יורי שטרן: למה הוא רצוי?

יורי שטרן: הוא רק מעלה את היעילות של העסקה לא חוקית וכל הסיפור.

א' וילן: זו, בדיוק, הנקודה.

א' וילן: אתה הולך על מאה אלף החוקיים, אבל אני אומר לך שהבעיה היא מאתיים האלף הלא-חוקיים.

א' וילן: אני לא בא בטענות אליך.

א' קרא: תודה רבה לחבר-הכנסת וילן.

א' קרא: אזכיר פה לכולם, שגם שוהה בלתי-חוקי, אם בצורה זו או אחרת נכנסה משפחתו לפה, מדינת ישראל מוציאה עליו בשיירותי החינוך, הבריאות והרווחה מתוקף אמנה באו"ם שחתמה עליה ישראל.

א' קרא: לכן, יש גם הוצאות של מדינת ישראל שמוערכות בהון עתק.

א' קרא: גם אם, חלילה, קורה לו משהו, לא חשוב באיזו צורה הוא נכנס לפה והעיקר שזו צורה חוקית, אם זה תייר או לא תייר, או עובד שבעצם פג תוקף שהייתו פה, גם כך מחוייבת לו ישראל; המדינה חייבת לו לשלם לו, אם חלילה קורה לו איזה משהו מבחינת פיגוע ביטחוני.

א' קרא: חשוב שהציבור יידע על כך.

א' קרא: אני מזמין את סגן השר יורי שטרן לומר את דברו.

א' וילן: הוא יושב-הראש הקודם של הוועדה.

יורי שטרן: כבוד יושב-ראש הוועדה וכבוד השר, בעבר, כשעוד היה קומוניזם ומדינות קומוניסטיות, אחת הבדיחות הנפוצות היתה על מרקס מייסד התורה הזו: האם הוא היה מדען?

יורי שטרן: אמרו: "לא, הוא לא היה מדען, כי אם הוא היה מדען הוא היה מנסה קודם על החיות ורק אחר כך על בני-אדם".

יורי שטרן: הדברים בפוליטיקה שלנו בתחום העובדים הזרים הם בדיוק מסוג זה של ניסוי על בני-אדם.

יורי שטרן: הניסוי נכשל, וכל המדיניות הזו נדונה לכשלון מראש וברור למה.

יורי שטרן: היא מטפלת דוקא בקטע המסודר והנכון של העובדים הזרים, וזה הקטע החוקי.

יורי שטרן: אתה אומר שאתה סוגר את השמיים.

יורי שטרן: מול מי אתה סוגר את השמיים?

יורי שטרן: - מול מי שנכנס עם הרשיון.

יורי שטרן: אינך יכול לסגור את שמי מדינת ישראל, וגם את גבולות מדינת ישראל אי אפשר לסגור.

יורי שטרן: לכן, על כל אדם שלא נכנס באופן לא-חוקי, כשיש מחסור, נלקח מישהו באופן לא-חוקי.

יורי שטרן: עובדה היא, שאחרי כל הנסיונות, אחרי כל המחסורים, אחרי זה שנעלמו במשק הישראלי, לפי הנתונים שנמסרו לוועדה, 60 אלף עובדים פלשתינאים בבניין, ולפני נתוני בנק ישראל שפורסמו אתמול - 45 אלף, במקומם ניתנו עוד 7,000 אישורים לעובדים זרים.

יורי שטרן: נוצר פה מחסור של כמה עשרות אלפי ידיים עובדות.

יורי שטרן: איך הוא יתמלא?

יורי שטרן: בעובדים ישראלים?

יורי שטרן: איפה הם?

יורי שטרן: אם הגירסה היא שכתוצאה מהמחסור, מסגירת השמיים, מסילוק העובדים, יבואו ישראלים מובטלים ויעבדו בבניין, למה זה לא עובד כבר שנה וחצי?

יורי שטרן: הרי המצב הוא נתון כל הזמן.

יורי שטרן: כל הזמן יש מחסור בכוח-אדם בבניין, ולפני נתוני בנק ישראל מדינת ישראל, המשק שלנו, איבד כשלושה מיליארדי שקל.

ע' לקסר: כי עובד ישראלי לא יכול לעבוד בענף הבניין ב-500 דולר.

א' קרא: אני מבקש ממך!

יורי שטרן: אל תעזרו לי וגם אל תפריעו.

יורי שטרן: אני מדבר על התוצאה הסופית שהיא: 18 חודשים יש לנו מחסור בכוח-אדם.

יורי שטרן: המחסור הזה מתמלא כמעט אך ורק בעובדים הלא-חוקיים.

יורי שטרן: אם אתה אומר שאתה בודק את העובדים הסינים, מי נתן להם רשיונות?

יורי שטרן: מי אלה שנתנו רשיונות להבאת העובדים הסינים שאין להם פה תעסוקה?

יורי שטרן: השחיתות גדלה בודאי וכן הפרות החוק, מה שלא תעשה: תגרש אלף איש - יבואו עוד אלף במקומם.

יורי שטרן: אתה הולך להעניש את מי בין המעסיקים?

יורי שטרן: את הקבלנים והחקלאים.

יורי שטרן: הם צריכים להיות האחרונים בתור - הענפים הכלכליים.

יורי שטרן: תעניש את האנשים בכפר-שמריהו.

יורי שטרן: תתחיל לטפל באותם אנשים שמעסיקים זרים בצורה שלא מועילה לכלום במדינת ישראל, ורק בשלב האחרון תגיע לאלה שבאמת מעסיקים ונותנים תפוקה, והתפוקה הזו מפרנסת את המדינה ואת הישראלים.

יורי שטרן: איבדנו, כתוצאה מאובדן המוצר החקלאי וענף הבניין, מסים בלבד יותר ממה שאתה מוכן עכשיו לתת לנכים.

יורי שטרן: אין לך יותר כסף.

יורי שטרן: אני מסכים איתך, שאין לך מה לתת.

יורי שטרן: מדינת ישראל איבדה במסים, שלא קיבלה בגלל אובדן התוצר החקלאי והבנאי, יותר ממה- - -

שלמה בניזרי: דברים שאינך בטוח בהם- - -

יורי שטרן: אני בטוח לחלוטין.

יורי שטרן: שר העבודה והרווחה ש' בניזרי:     	הרי אתה לא יודע.

יורי שטרן: תסלח לי.

יורי שטרן: אני בטוח לחלוטין.

יורי שטרן: אני מכיר את הסוגיה הזו.

יורי שטרן: אני כלכלן במקצועי.

יורי שטרן: לכן, אני בטוח לחלוטין.

יורי שטרן: המחסור לא יוצר שום דבר טוב במשק הפתוח.

שלמה בניזרי: זה נשמע גורף.

שלמה בניזרי: הייתי מציע, שתביא איזה שהוא מסמך כתוב שמוכח ממנו שזה כתוצאה מאיזו שהיא עצירה.

שלמה בניזרי: דרך אגב, עד לרגע זה אני השר שהגדלתי את המיכסות בבניין ובחקלאות--

יורי שטרן: --ב-7,000.

שלמה בניזרי: --ולכן אל תגיד דברים.

שלמה בניזרי: המדיניות החדשה התחילה ב-1 בינואר.

שלמה בניזרי: על מה אתה מדבר?

שלמה בניזרי: איך זה נפגע?

שלמה בניזרי: אני הגדלתי להם ל-45 אלף.

שלמה בניזרי: היו לחקלאים 22 אלף.

שלמה בניזרי: על מה אתה מדבר?

דובר: על הנייר זה לא- - -

יורי שטרן: קודם כל, תוספת עובדים.

א' קרא: יורי שטרן, אני מבקש לצמצם.

א' קרא: יש פה ליגה שלמה שצריכה לשאול שאלות.

יורי שטרן: אני מצמצם.

יורי שטרן: אני אומר זאת בכאב.

יורי שטרן: אני כן אינטרסנט.

יורי שטרן: אני אינטרסנט לא של הבניין ולא של החקלאות.

יורי שטרן: אני אינטרסנט של המשק הישראלי--

שלמה בניזרי: ה'מאכערים'.

יורי שטרן: --שצריכים להוציאו מהמיתון, והצעדים שנוקטים הורסים את המשק ולא מביאים תועלת.

יורי שטרן: ראשית, כדי להביא תועלת, אם אתה רוצה לסגור את הכניסה, אז קודם כל תלך על ליגליזציה של העובדים הנמצאים פה ואז לפחות את אותו מאגר אפשר להעביר למצב חוקי ולמלא חלק מהמחסור - לא את הכל, כי לא לכולם יש מקצועות מתאימים.

יורי שטרן: שנית, אם כבר רוצים - קודם כל צריכים ללכת על המעסיקים הלא-חוקיים לא במגזרים הכלכליים אלא במגזרים הפרזיטים, במשקי הבית, לשם גונבים עובדי סיעוד ושם מעסיקים את התיירים.

יורי שטרן: מזה צריכים להתחיל.

יורי שטרן: כל דבר צריך להיות בהדרגה.

יורי שטרן: צריכים להיות תמריצים לעובדים ישראלים שבאמת יבואו, כי הם לא מגיעים.

יורי שטרן: צריך להיות תמריץ אמיתי, כולל הסעות לעובדים והמשך תשלום של לפחות חלק מדמי אבטלה.

יורי שטרן: רק ע"י כלים משולבים ומכלול של אמצעים, אפשר להגיע לתוצאה ולא בבת אחת - לא ב-31 בדצמבר ולא ב-1 בינואר.

יורי שטרן: כשאתה רק לוקח קטע אחד, ואתה פה ממשיך דרך של מי שקדמו לך בקטע הזה, אני אומר שזו מדיניות מוטעית שמביאה לנו רק אובדן התוצר הכלכלי והגדלת מספר העובדים הלא-חוקיים.

שלמה בניזרי: להזכירך, שהשר שלך, ואתה גם סגן שר בממשלה, הצביע בעד המדיניות הזו.

שלמה בניזרי: לכן, תחליטו.

יורי שטרן: כתבתי מכתב לראש הממשלה ודיברתי איתו על הנושא הזה.

יורי שטרן: אמרתי, שהמדיניות הזו מוטעית.

א' קרא: יש פה אנשים שממונים על ענפים שונים במשק פה, וזו הזדמנות לשר לשמוע שאלות והבהרות לגבי נושאים שקשורים עמם.

א' קרא: הייתי רוצה להבהיר דבר אחד לשר.

א' קרא: היינו בסיור לפני כמה ימים.

א' קרא: שירות התעסוקה יחד עם התאחדות הקבלנים עשו יריד תעסוקה מאד מכובד ויפה.

א' קרא: לצערי, לא מצליחים לגייס עובדים ישראלים לבניין.

א' קרא: כנראה, שכל התפוקה בענף הבניין יורדת יום-יום ושעה-שעה.

א' קרא: המפחיד יותר הוא, שהון מישראל, הרבה כסף, מושקע כרגע בחוץ-לארץ.

א' קרא: זו סוגיה מאד כואבת.

א' קרא: אני מבקש, שתתייחס אליה.

שלמה בניזרי: לגבי חברי-הכנסת שהתייחסו, הם אמרו, שאנו לא מטפלים ושאנו מטפלים רק בבניין ובחקלאות.

שלמה בניזרי: זה שקר, מכיון שאנו מטפלים בכל הסוגים.

שלמה בניזרי: יוכל לציין זאת אפרים כהן.

שלמה בניזרי: אמרתי לו להתעסק עם כולם.

שלמה בניזרי: לגבי אלה שהם סיעודיים שבורחים להם אותם עובדים זרים והולכים להרצליה פיתוח- - -

ע' לקסר: מה זה "בורחים"?

ע' לקסר: "בורחים" - עבד בורח.

ע' לקסר: עובד לא בורח.

ע' לקסר: עובד עוזב את המקום שלו.

שלמה בניזרי: יגיע תורך.

ע' לקסר: כשמשלמים לו 2,000 שקל לחודש, הוא חייב לעזוב את המעסיק הסיעודי שלו וללכת.

שלמה בניזרי: לגבי אותם אנשים, עד היום משרד העבודה לא יכול היה להכנס לבתים ולעצור אותם.

א' קרא: עכשיו, יש אפשרות.

שלמה בניזרי: היום, כשיש לנו את המשטרה, יש את האפשרות.

שלמה בניזרי: באכיפה הגענו למסעדות ולכל המקומות.

שלמה בניזרי: בסך-הכל, בחמישה ימים השתדלנו להקיף הרבה מקומות, אז זה נגע גם בחקלאות.

שלמה בניזרי: בנוסף לכך, כשאמרתי שהגשנו 131 כתבי אישום, הגשנו בתקופה הזו יותר מ-2,700 קנסות.

שלמה בניזרי: ע' לקסר:     	כמה כתבי אישום הם לגבי שכר מינימום?

א' קרא: לא נדבר בסימפוזיון.

א' קרא: אני מבקש שתביאו את הסדרנים שיוציאו אותו מפה.

א' קרא: זה כך מהרגע הראשון.

ע' לקסר: אני מצטער.

שלמה בניזרי: אגף האכיפה שלנו, של עורכי-הדין - אמרתי, שמספר כתבי האישום הלך וגדל, והקנסות הולכים וגדלים באלפים מיום ליום.

שלמה בניזרי: אמרתי שאנו מתעסקים לא רק עם העובדים, אלא המדיניות היום היא להתעסק יותר עם המעסיק.

שלמה בניזרי: אמרתי, שאם יש עוד רעיונות נוספים בנוסף למה שהעליתי, שאתם חושבים שאפשר לפגוע במעסיק שמעסיק בלתי-חוקיים, זו באמת מגמתנו היום.

שלמה בניזרי: אבל, בד בבד אינך יכול להגיד לעובד הזר: "תמשיך לשהות פה".

שלמה בניזרי: הוא צריך לדעת שיש איזה שהוא איום מסויים עליו שהוא כן יוּצא מהארץ.

שלמה בניזרי: אנו עוסקים בשני המישורים: גם בזה וגם בזה.

א' קרא: מי מייצג את ענף הבניין?

א' קרא: אחד ידבר.

א' קרא: נתן פרנקל, בבקשה.

נ' פרנקל: כבוד השר, אנו יושבים פה לא פעם ראשונה.

נ' פרנקל: ישבנו פה כשהיה פה חבר-הכנסת יורי שטרן, ישבנו כמה פעמים עם חבר-הכנסת איוב קרא ונפגשנו איתך.

נ' פרנקל: ניסינו להסביר, לאורך כל ציר הזמן, שבאופן עקרוני אנו מוכנים ורוצים לעבוד עם ישראלים.

נ' פרנקל: הפכו אותנו, את הקבלנים, כאילו לאוייב העם.

נ' פרנקל: אבל, מה לעשות, ענף הבניין הפסיק להיות ענף בו עבדו סבלים ושכל אחד יכול היה לעבור מכל ענף שהוא לענף הבניין ולהתחיל לעבוד.

נ' פרנקל: במשך שנים, אנו באים וטוענים: "רבותי, אם ממשלת ישראל רוצה לעבוד עם עובדים ישראלים, תעשו הכשרה של עובדים.

נ' פרנקל: בואו ונעשה מעבר מסודר ולא רק בהכרזת ממשלה להודיע 'רבותי, מעכשיו כל המכרזים הם עם עובדים ישראלים', אלא לקחת ולוודא שפרוייקטים מסויימים, ממשלתיים ,למשל פה בכנסת, אך ורק עובדים ישראלים עובדים בהם, ולכתוב זאת במכרז".

נ' פרנקל: אבל, אתם לא עושים זאת.

א' קרא: עכשיו, כן.

א' קרא: עכשיו, זה הולך להיות.

נ' פרנקל: סליחה.

נ' פרנקל: אני השתתפתי במכרז הזה, ולא היה שום איזכור.

דובר: זה עד ה-31 בדצמבר.

נ' פרנקל: סילחו לי.

נ' פרנקל: תנו לי לסיים.

נ' פרנקל: היתה החלטת ממשלה לפני כמה חודשים שיעבדו אך ורק עם עובדים ישראלים, אבל זה לא יושם במכרזים.

נ' פרנקל: הצענו, ואנו עדיין מציעים: רבותי, תאכפו את החוק ותכריזו על פרוייקטים לאומיים שעובדים בהם אך ורק עובדים ישראלים.

נ' פרנקל: אבל, זה לא מספיק.

נ' פרנקל: מרשימות שירות התעסוקה מופיע, לאורך כל ציר הזמן, סדר-גודל של 4,000 עובדים.

נ' פרנקל: עבודה בבניין היא עבודה מקצועית.

נ' פרנקל: אני רוצה לראות פה אדם אחד שירים את ידו שהוא מוכן לקבל עובד היי-טק שיניח אצלו מרצפות, ואני מדבר על עובד היי-טק שהוא אדם אינטלגנטי, או שיגמור אצלו את הטיח.

נ' פרנקל: בגרמניה לוקח להכשיר עובד בניין שלוש שנים.

נ' פרנקל: בארצות-הברית זה לוקח חמש שנים עד שהם רושמים אותו לאיגוד המקצועי.

שלמה בניזרי: לפי מה שאתה אומר, צריך להיות פרופסור.

נ' פרנקל: זה לוקח זמן עד שרושמים אותו, וזה לא לוקח יום או יומיים.

נ' פרנקל: אמרנו: "בואו ותכשירו עובדים, ואנו בנושא הזה נעזור".

נ' פרנקל: כאשר יכריזו על פרוייקטים בהם עובדים רק ישראלים, יעלו שם את השכר, ישלמו את השכר המתאים לעובד ישראלי; אם זה יהיה 10,000 דולר לחודש - שישלמו כולם 10,000 דולר.

נ' פרנקל: זה לא אכפת לי.

נ' פרנקל: אם כל המתחרים שלי יכניסו 10,000 דולר לחודש לעובד ישראלי - שיהיה כך.

נ' פרנקל: הייתי בדנמרק והלכנו לראות את הגשר בין מלמו לבין קופנהאגן וראיתי שם חבר'ה דנים וחבר'ה שבדים.

נ' פרנקל: עלותם למעביד לשעת עבודה היא 45 דולר.

נ' פרנקל: אם זה יהיה פה 45 או 35 דולר, לי זה לא אכפת אם כולנו נכניס זאת.

נ' פרנקל: אבל, רבותי, אם היום נרצה לשלם 45 דולר, אין מספיק עובדים.

נ' פרנקל: באנו אליכם, במשך שנים, ואמרנו: "בואו ותכשירו, ולאט לאט תיצרו מסה קריטית שנוכל לעבוד עם עובדים ישראלים".

נ' פרנקל: דבר זה לא נעשה, אלא בוקר אחד קמים ומכריזים, ללא שום עבודת מטה מסודרת: "רבותי, ממחר בבוקר לא עובדים פה יותר עובדים זרים, אלא עובדים אך ורק עם עובדים ישראלים".

נ' פרנקל: העובדים הישראלים האלה אינם, גם כשאנו רוצים להעסיקם.

נ' פרנקל: אנו מוכנים, ותמיד היינו מוכנים, ללכת לתכנית, כפי שציינתי קודם.

נ' פרנקל: כבוד השר, במידה ויבצעו את מה שנאמר על-ידך, אתה תיצור תוהו ובוהו הן בענף הבניין והן בענף החקלאות.

נ' פרנקל: אני מניח, שהם ידברו בשמם והם יודעים להגיד את מה שהם רוצים לומר.

נ' פרנקל: אנו איננו מסוגלים לעמוד בגזירה הזו.

נ' פרנקל: אנו מוכנים ביחד איתך לעבוד על תכנית, שתהיה מקובלת על ממשלת ישראל, להוריד באופן הדרגתי את העובדים הזרים.

נ' פרנקל: אנו פונים שוב אליך ולכל מי שידו בדבר: "אל תפגעו בענף הבניין"; על כל עובד זר שיירד, יירד גם עובד ישראלי.

נ' פרנקל: אני יכול להגיד לך שבחברה שאני עובד בה אני מעסיק עובד זר על כל עובד ישראלי.

נ' פרנקל: אם אצטרך להוריד את מספר העובדים הזרים, אצטרך להוריד במקביל להם את המהנדסים, את מנהלי העבודה ואת הפקידים שעובדים איתם.

נ' פרנקל: אני מבקש, שתחשבו על הדבר הזה.

נ' פרנקל: תודה.

א' קרא: השר, אני רק רוצה לציין דבר חשוב ואבקש שתתייחס אליו: האפשרות שכתוצאה מהמצב הנתון הזה של הבניין והנזק שנגרם בעקבות זה שאין ידיים עובדות, גם ישראלים נפגעים.

א' קרא: אני גם חושב שבנושא החקלאות יש התמרמרות קשה סביב הקריטריונים.

שלמה בניזרי: איך יש התמרמרות?

שלמה בניזרי: סידרנו איתם את המספר.

א' קרא: תתייחס בסוף.

שלמה בניזרי: ריבונו של עולם, המספר הזה נסגר עם החקלאים במשרד החקלאות - 22 אלף, ולא נגעתי באחד.

שלמה בניזרי: אני לא מבין זאת.

שלמה בניזרי: בחקלאות הם לא יכולים לדבר בכלל.

שלמה בניזרי: זה משגע אותי.

א' קרא: לא. הויכוח הוא על הקריטריונים ויישום הקריטריונים, שלא יהיו מעוותים.

א' קרא: מבחינת רשות הדיבור, אעשה סבב בין הענפים.

א' הראובני: אני אברהם הראובני מהתאחדות האיכרים, וברצוני להתייחס במהירות לכמה דברים שאמרת.

א' הראובני: אינני מתכוון לפגוע באף אחד.

א' הראובני: בנושא מחיר אמרת "תשלמו יותר".

א' הראובני: אני אומר לך, שהיו חקלאים שהציעו ברדיו שכר מינימום כפול שלוש, התקשרו קרוב לחמישים אנשים והגיע אחד ואמר: "זה לא בשבילי" והלך הביתה.

א' הראובני: אין פה בעיה של מחיר.

א' הראובני: אציג לך זאת אחרת.

א' הראובני: באים אלינו חקלאים ואומרים: "אנו מוכנים לקבל עובדים ישראלים לעבודה, בתנאי אחד - שאיש שירות התעסוקה יגיע באופן סמוי, יעמוד מאחורנית ויראה מה קורה.

א' הראובני: איך מאיימים עלינו אחרי שתי דקות: 'אם אינך נותן לי פתק שאינני מתאים...'

א' הראובני: , וכל הסיפורים שאתה יודע אותם יותר טוב ממני".

א' הראובני: העסק הזה לא עובד.

א' הראובני: ישראלים לא רוצים לעבוד בחקלאות.

א' הראובני: אומר לך יותר מזה, בלי לפגוע באף אחד בחדר.

א' הראובני: יקום אחד שיש לו בן לא חקלאי, אחד מאלה שאינם חקלאים, ויגיד שהוא מוכן או שבנו מוכן לעבוד בחקלאות בשכר מינימום כפול שלוש.

א' הראובני: אף אחד לא יעבוד, ואנו יודעים זאת.

א' הראובני: כל העניין של 22 אלף - אני מצטער לומר, שזו הכרזה בלי שום דבר מאחוריה.

א' הראובני: אני מבקש למעלה משנה שתתנו לנו את הרשימה.

א' הראובני: אתם טוענים, וגם אתה אמרת: "יש בארץ 22 אלף פועלים.

א' הראובני: אני לא נותן להביא אחד".

א' הראובני: אני חושב, שסודות האטום הם כלום לעומת הסוד ברשימה הזו.

א' הראובני: אנו מבקשים, שתתנו לנו את הרשימה איפה נמצאים 22 אלף הפועלים.

ע' לקסר: אברהם- - -

א' הראובני: אני לא צריך את העזרה שלך.

א' הראובני: תעשה לי טובה.

א' קרא: הוא ממש מקומם והורס את הישיבה, ואי אפשר כך.

א' קרא: אני מבקש להוציאו מכאן.

א' קרא: מהרגע הראשון ועד עכשיו הוא רק גורם למתח בישיבה.

ע' לקסר: לאיש הזה- - -עובדים.

ע' לקסר: הוא לא רוצה עובדים סינים.

א' קרא: אני מבקש ממך לעזוב את הישיבה.

א' הראובני: אתה קשקשן.

א' הראובני: מאיפה המצאת את זה?

א' קרא: אני מבקש ממך לעזוב את הישיבה.

קריאה: סלח לי.

קריאה: בוא נראה אותך עובד בחקלאות.

קריאה: א' הראובני:     	הוא עולה לי על העצבים, וזה לא מהיום.

קריאה: האם אתה חושב שזה מהיום?

קריאה: אני מוכרח להסביר פה איזו היא נקודה.

קריאה: אני טוען שאין 22 אלף, ואני מוכן גם להסביר למה.

קריאה: אם ניקח, למשל, את מה שקרה בזמן הנסיגה מלבנון, הביאו במקום 300 או 450 סינים בורחים 450 פועלים תאילנדים.

קריאה: אתם לא זיכיתם אותם.

קריאה: זה נוסף לרשימה.

קריאה: כלומר, אם היינו במצב של אז, 18 או היום 20 אלף, כבר יש לכם עוד 450.

קריאה: בנוסף, בזמנו, לגבי עובד תאילנדי שעוזב את הארץ, היית הולך למשרד הפנים עם מסמך של חברת התעופה ומקבל זיכוי.

קריאה: היום, זה לא כך.

קריאה: היום, אומרים שזה הולך דרך מחשב משרד הפנים.

קריאה: לעובד התאילנדי לא קוראים ג'וני הולידיי, אלא יש לו שם שמתחיל פה ונגמר בקצה השני.

קריאה: ברגע שהקלדנית בלוד טועה באות אחת, העובד הזה תקוע חצי שנה.

קריאה: יש לנו עובדים שתקועים חצי שנה ואי אפשר להוציאם.

קריאה: ברשימות שלכם הם מופיעים ככאלה שהם בארץ, והם עזבו את הארץ מזמן.

קריאה: אנו לא יכולים להוכיח שהם עזבו את הארץ.

קריאה: גם בבג"ץ שלנו זה מופיע ביום חמישי.

קריאה: אינני זוכר עד איזה תאריך ואינני רוצה להכנס לתאריך עצמו, אבל החקלאות הפסידה 250 מליון או 300 מליון שקל.

קריאה: האם אתה באמת חושב שיש חקלאי או אדם במדינה הזו שמוכן להפסיד כל כך הרבה כסף כי איננו רוצה לשלם לעובד ישראלי יותר כסף?

קריאה: אני מכיר זאת באופן אישי.

קריאה: אנשים מתמוטטים.

קריאה: אנשים מחסלים משקים, כי אין להם את הפועלים האלה.

קריאה: אני אומר לך שוב, שאין 22 אלף.

קריאה: נניח, שהיינו יודעים שיש 22 אלף ואתה מחלק אותם, אבל אין.

קריאה: יש לנו גם למעלה מ-2,500 בורחים.

קריאה: ברצוני לתת לך דוגמא.

קריאה: נניח לרגע, שחקלאי מסויים קיבל עכשיו הודעה שיש לו שני פועלים.

קריאה: אתה אומר לו: "לך תיקח אותם, לך תחפש אותם ברחוב".

קריאה: הוא יבוא אלי, שלי יש שניים עודפים, ויגיד: "תן לי את הפועלים שלי".

קריאה: אגיד לו: "קח אותם - הם רק ברחו".

קריאה: מה יעשה היהודי הזה?

קריאה: ישאר נייר בלי ויזה.

קריאה: למעשה, זה מה שקורה אצלנו.

א' קרא: אני  מבקש לסיים.

א' הראובני: סיימתי.

א' הראובני: תודה.

שלמה בניזרי: הנציגים פה משירות התעסוקה יתיחסו לחלק מהמספרים.

שלמה בניזרי: אני חושב, שבכניסתנו לתפקיד ישבנו הכי הרבה עם החקלאים יחד עם השר שלכם ועם יוסי ישי שישב איתנו פה והקמנו ועדה.

שלמה בניזרי: ישבנו ובנינו תכנית שהיתה מקובלת על רובם.

שלמה בניזרי: נכון, שהיו אחד או שניים שהתנגדו, אך על רובם היא היתה כן מוסכמת.

שלמה בניזרי: הייתי בטוח ששם הנושא הוא הכי סגור.

שלמה בניזרי: לפעמים, זה כל כך מקומם וגם מפליא.

שלמה בניזרי: הרי הגענו להבנות.

שלמה בניזרי: לפני שהגעתי לפה, האמן לי שעשינו איזו שהיא ספירה שהיינו צריכים אותה.

שלמה בניזרי: הראו לי את המספר: 21,900 ומשהו.

שלמה בניזרי: אתם רוצים את המספרים.

שלמה בניזרי: האם יש למישהו אינטרס לא לחשוף?

א' הראובני: אני רוצה לומר לך משהו אחר.

א' הראובני: אנו נמצאים בבית-המחוקקים הישראלי.

א' הראובני: אם היו צריכים להיות בארץ עשרים אלף פועלים ויש פה 2,000 פועלים בלי רשיון, מישהו פה עבריין, מישהו פה הוא עבריין פלילי ואתם לא עושים דבר ואתם גם לא תעשו שום דבר.

א' קרא: אחדד זאת.

א' קרא: אין כרגע ויכוח על המספר שקבעתם אותו.

א' קרא: הויכוח הוא על כך שהקריטריונים מעוּותים ולא נכונים.

שלמה בניזרי: לא שמעתי את זה.

שלמה בניזרי: לא שמעתי, שהקריטריונים מעוּותים.

א' קרא: מי שהגיש בקשה, לפעמים מגיע לו או לא מגיע לו, ואין בדיקה האם הבחור שקיבל 30 עובדים מגיע לו אחד או שלושים.

א' קרא: האם הבנת?

א' קרא: בזה לא אתה אשם.

א' קרא: משרד החקלאות צריך לבדוק זאת.

דובר: זה לא נכון.

א' הראובני: אתה אומר שיש 22 אלף, ואני אומר לך שאין 22 אלף.

א' כהן: אני מבקש לומר רק הערה קטנה.

א' כהן: זו פעם ראשונה בתולדות המדינה שהקריטריונים נקבעו ע"י גוף מקצועי שמבין בחקלאות.

דובר: זה פוליטי.

א' כהן: לא מעניינת אותי פוליטיקה.

דובר: אפרים כהן, מי שהשחית את החקלאות זה הגוף שקבע את הקריטריונים.

דובר: יש לי במשק שבעה תאילנדים- - -

א' כהן: ברשותך, זה הויכוח ביניכם.

א' כהן: אין בדעתי להכנס בו.

א' כהן: אני לא הפרעתי לאף אחד.

א' כהן: זו פעם ראשונה שהשר החליט שנושא הקצאה וקריטריונים ייעשה ע"י גוף מקצועי, קרי משרד החקלאות, מדינת ישראל, שמופקד מקצועית על הנושא הזה.

א' כהן: --

א' דניאל: הוא עשה את זה פוליטית.

א' דניאל: איך הוא מופקד?

א' דניאל: א' כהן:     	--על כך נקבעו קריטריונים, על כך נקבעו מיכסות, על כך נקבע נוהל ועל כך נקבע הכל.

א' דניאל: על פי זו חשבנו.

א' דניאל: זו החלוקה הצודקת על-פי הקריטריונים המקצועיים.

דובר: אנו מסיטים את הנושא.

א' קרא: אני רוצה להבהיר דבר אחד.

א' קרא: אפרים כהן צודק.

א' דניאל: אני חייב להגיד, שבקריטריונים האלה חולקו עובדים למי שלא עוסק בחקלאות, וזה על חשבון החקלאים.

א' דניאל: אביא לך רשימה.

א' קרא: אבל, זו לא בעיה שלו.

שלמה בניזרי: מי עשה זאת?

שלמה בניזרי: אנו?

א' קרא: לא, לא אתה.

א' קרא: אתה לא בזה.

א' קרא: אברהם דניאל, אנו לא נפתור בעיה בצורה הזו.

א' קרא: כמו שאמרו, נקבעו קריטריונים, ושרד העבודה והרווחה הוא לא הצד והוא עשה את תפקידו.

א' קרא: מי שצריך לבדוק את הקריטריונים ולהביא את האמת: לכל אחד - מה שמגיע לו, זה משרד החקלאות.

א' קרא: אנו ביקשנו זאת בישיבה הקודמת, ואנו מבקשים שוב, שמשרד החקלאות יוציא פקחים שיבדקו האם אחד הגיש בקשה והאם זה באמת מגיע לו או לא.

א' קרא: אם למישהו מגיע יותר וקיבל פחות, שיקבל.

א' קרא: צריכה להיות חלוקה צודקת.

דובר: יש את עניין החישובים.

א' וילן: האם יש 22 אלף בחקלאות?

א' וילן: אנו מדברים פה על 150 אלף לא-חוקיים.

א' וילן: את כל הדברים האלה תעשו בדיון נפרד.

א' וילן: אנו דנו בוועדה.

א' וילן: אנו יושבים פה עם השר על נתוני מאקרו.

א' וילן: אני מבקש ממך, שנתמקד בדיון הזה.

א' קרא: אני נותן לנציגי ענפים לדבר.

א' קרא: אני רוצה לתת לענף הסיעוד לדבר.

א' קרא: דובר:     	אדוני, אל תדלג על ההדרים.

א' קרא: אתה מדלג על ההדרים.

א' קרא: זו חקלאות.

א' קרא: מה זה משנה?

א' קרא: כבר דיברנו על חקלאות.

א' קרא: האם ברצונך לדבר?

א' קרא: - בסדר, לא צריך.

א' קרא: עמי אוליאל, אני מבקש לא לחזור על דברים.

ע' אוליאל: אני עמי אוליאל מארגון מגדלי הפירות, ולא אחזור על שום דבר.

ע' אוליאל: לפני חודשיים ישבנו, במסגרת הוועדה הזו, והבענו את המצוקה הגדולה בה נמצאת החקלאות.

ע' אוליאל: כבוד השר, השמיים סגורים לחקלאות לא מה-1 בינואר אלא מה-1 באוגוסט.

ע' אוליאל: זה חמישה חודשים לא נכנס לפה עובד זר אחד חדש בטענה שעושים קריטריונים.

ע' אוליאל: אנו מכבדים את הקריטריונים והכל טוב ויפה, אך, בפועל, כשחמישה חודשים לא נכנסים לפה, לפחות 5,000 עובדים עזבו את הארץ ולא נכנסו אחרים במקומם.

ע' אוליאל: זהו הנתון האמיתי.

ע' אוליאל: כל חודש יוצאים כאלף איש.

ע' אוליאל: אם יש בסך-הכל 20 או 22 אלף, זה כאלף לחודש, והם מחולקים לשנתיים.

ע' אוליאל: משמעות הדבר הזה היא, שקרוב ל-5,000 עזבו את הארץ ולא נכנס אחד במקומם.

ע' אוליאל: כלומר, אין 22 אלף.

ע' אוליאל: אתה ביקשת קודם שלא יפריעו לך כשאתה מדבר.

שלמה בניזרי: ברצוני רק לתקן.

שלמה בניזרי: ההיתר ניתן עד ה-31 בדצמבר.

שלמה בניזרי: לכן, לא הבנתי למה יוצאים באמצע השנה.

ע' אוליאל: עובד מגיע לשנתיים מהיום שהוא הגיע, וכל חודש יוצאים, מכיון שכאשר הוא סיים את השנתיים הוא חייב לצאת והוא יוצא.

ע' אוליאל: מה-1 באוגוסט לא נתנו להכנס.

ע' אוליאל: הוי אומר, יש לנו מחסור אמיתי.

ע' אוליאל: הצגנו זאת בפני הוועדה לפני חודשיים.

ע' אוליאל: היושב-ראש קרא לכם להיענות לבעיה שלנו.

ע' אוליאל: לגבי ענף ההדרים, התפוזים ופרי ההדר נשארים על מעט העצים שנשארו בארץ הזו, ואין מי שיקטוף זאת.

ע' אוליאל: אנו עכשיו בענף הפירות ניסינו להתריע לפני חודשיים, כדי לא להגיע למצב אליו הגענו עכשיו שהגיזומים, הדילולים והזמירות של הכרמים - הכל מתעכב והכל נתקע, כי אין לנו עובדים.

ע' אוליאל: האם אנו ממציאים את זה שאין לנו עובדים?!

ע' אוליאל: אנו במצב חמור מאד.

ע' אוליאל: אין לנו בעיה: תביאו ישראלים - ניקח ישראלים.

ע' אוליאל: אינני רוצה לחזור על דברי חברי.

ע' אוליאל: עשו קריטריונים וקבעו בתוכם 4,000 מנויידים.

ע' אוליאל: אתה אומר שאנו רוצים למנוע את כל השחיתויות.

ע' אוליאל: מה הם 4,000 האלה אם לא שחיתויות?

ע' אוליאל: מה זה אם לא להשאיר חמש חברות קבלניות?

ע' אוליאל: יש לקבע אותם ולתת אותם לחקלאים.

ע' אוליאל: אנו יודעים לקטוף ולעשות את העבודה; קטיף של תפוחים וקטיף של כרובית הם אותו הדבר מבחינת העונתיוּת.

ע' אוליאל: אם כך, למה בכרובית לא צריך מנויידים ובפירות צריך מנויידים?

ע' אוליאל: תחסלו את הדבר הזה.

ע' אוליאל: נגמר המכרז - כל הכבוד, מכבדים.

ע' אוליאל: אנו יודעים וקראנו את כל הכותרות - כל העסק הזה כולו שנוי במחלוקת.

ע' אוליאל: למה לנו להמשיך עם זה?

ע' אוליאל: עכשיו, כשנגמר המכרז, תְקַבּעו אותם.

ע' אוליאל: תנו אותם לחקלאים, כדי שנוכל לעשות את העבודה, ולא לעכב את הכנסת העובדים וגם כדי שלא תהיינה כך התופעות האלה עלינו.

ע' אוליאל: ביקשת הצעות, ויש לי הצעה.

ע' אוליאל: אחת הסיבות לכך שישראלים לא באים לחקלאות היא לא רק בגלל שקשה לעבוד בחקלאות, לא רק בגלל שהישובים נמצאים רחוק ולא במרכז הארץ ולא בגלל הבעיות הקשות - זה בגלל התדמית.

ע' אוליאל: כל ממשלות ישראל בעשרים השנים האחרונות פגעו בתדמית החקלאות, כדי להשיג מטרות אחרות, כדי להשיג מטרות תקציביות.

ע' אוליאל: עד היום מכפישים אותנו כעוכרי ישראל, כזוללי המים.

ע' אוליאל: תנו קצת כבוד לחקלאים - גם הישראלים יבואו לעבוד.

ע' אוליאל: נולדתי בירושלים ולא במושב, והלכתי להיות חקלאי כי חשבתי שלהיות חקלאי זה להיות גאה בישראל.

ע' אוליאל: הממשלות הכפישו אותנו כל הזמן.

ע' אוליאל: תשפרו את התדמית ותסייעו.

ע' אוליאל: תעזור לנו להשקיע בתדמית ולהחזיר עטרה ליושנה.

ע' אוליאל: ואז, תראה שגם ישראלים ירצו לעבוד בחקלאות.

ע' אוליאל: שר העבודה והרווחה ש' בניזרי:     	ראשית, יש לך שר חקלאות מושבניק.

ע' אוליאל: תפנו אליו לגבי שיפור תדמיות.

ע' אוליאל: לא נהייתי עכשיו יועץ תדמית.

א' קרא: גם יושב-ראש הוועדה הוא בוגר בית-ספר חקלאי.

שלמה בניזרי: שנית, אמרתי לכם ואני חוזר שוב: השר שלכם היה מעורב מהרגע הראשון, וכך משרד החקלאות, המנכ"ל וכל היועצים.

ע' אוליאל: השר שלנו ממליץ לבטל את המנויידים ולהפוך אותם לקבועים.

שלמה בניזרי: אי אפשר לעשות פה יו-יו בהתחלה.

שלמה בניזרי: הוא בא ודיבר איתנו על מנויידים.

שלמה בניזרי: הוא דיבר על המיכסה.

שלמה בניזרי: הוא קבע יחד עם הוועדה, עם כל אנשי המקצוע שלכם.

שלמה בניזרי: אי אפשר לשחק את המשחקים.

שלמה בניזרי: אם אין לכם אמון בשר שלכם או במשרד שלכם, אני לא הכתובת.

ע' אוליאל: יש לנו אמון.

ע' אוליאל: לפעמים, עושים טעויות.

ע' אוליאל: אפשר לתקן אותן.

שלמה בניזרי: אני לא יודע.

שלמה בניזרי: אני פעלתי.

ע' אוליאל: אפשר לתקן את הדבר המעוּות הזה שאתה יודע בדיוק כמוני שהוא מעוּות.

שלמה בניזרי: אני פעלתי איתכם, והכל בשיתוף פעולה מהרגע הראשון; הכל היה יד רוחצת יד.

ע' אוליאל: אם כך, בוא ונמשיך בשיתוף הפעולה.

שלמה בניזרי: המכרזים יצאו לפעולה.

שלמה בניזרי: בוא וננסה אותם.

שלמה בניזרי: זכו בהם חמישה, ונראה איך זה ילך.

א' קרא: ברצוני לגמור את נושא החקלאות, כי יש פה כל מיני תחומים, ולא בדיוק אחד יכול ליצגם.

א' קרא: אברהם דניאל, בבקשה ובקצרה.

א' קרא: א' דניאל:     	אני דניאל אברהם מאיגוד מגדלי הפרחים ותנועת החקלאים העצמאים.

א' קרא: אדוני השר, אני חייב להסביר דבר אחד שכולם הבינו אותו ואנו חייבים להורידו מסדר-היום - עניין העסקת ישראלים.

א' קרא: כאיגוד מגדלי הפרחים, פעלתי להכשיר עובדים ישראלים לענף הפרחים יחד ובשיתוף אולי עם האגף להכשרה מקצועית.

א' קרא: הלכתי לכיוון מנהלי עבודה בענף הפרחים, כי אמרתי: "אם יהיה מנהל עבודה, יבוא העובד אחריו" כי תדמיתנו היא עובדי שטחים ותאילנדים.

א' קרא: אמרתי: "העובד הרגיל הישראלי לא ילך לעבוד בחממות.

א' קרא: נכשיר אותו שיהיה מנהל עבודה".

א' קרא: אין ספק, שיש לנו משקים גדולים בחקלאות שיכולים להעסיק מנהל עבודה.

א' קרא: אין לי ספק, שגם ניתן לשלם לו יותר משכר המינימום כי זה גם תפקיד ניהולי.

א' קרא: לצערי הרב, העסק הזה ירד מסדר-היום בהודעה מאד פשוטה שזה עלה כמה לירות, והיו מעורבים בעניין הזה השר לשעבר יעקב צור, רפול ומי לא.

א' קרא: העסק הזה ירד מסדר-היום, ובעקבות שאילתא של חבר-הכנסת דאז, והיום הוא שר, שלום שמחון, אמרו: "ישראלים לא יעבדו בחקלאות" - שר הפנים, אלי ישי, הודיע.

א' קרא: אין לי ספק שגם הוא צדק, כי אין היענות לדבר הזה.

א' קרא: אנו עשינו הכל על מנת לקלוט אותם.

א' קרא: לא היה לנו שיתוף פעולה מצד הממשלה.

א' קרא: בזמנו, עם דוד לפלר שהיה מנכ"ל שירות התעסוקה ואורה נמיר שרת העבודה, אנו התחלנו בזה.

א' קרא: דרך אגב, אדוני השר, באיזור חדרה חיים בר שיתף פעולה בעניין הזה וכל יום עלה איתי לאוטובוס והורדנו את העובדים במשקי החקלאים.

א' קרא: מה קרה?

א' קרא: הם עבדו שבוע או שבועיים ונעלמו.

א' קרא: נוצר מצב שאפילו לא הספקנו ללמד את הישראלים את העבודה והם עזבו אותנו.

א' קרא: לכן, באנו לתכנית של הכשרת עובדים, והיא ירדה מסדר-היום.

א' קרא: יש לי הרגשה, שאנו עוסקים בעניין הזה כמו הגשש החיוור - אותן שאלות ואותן תשובות.

שלמה בניזרי: אני רוצה להבין.

שלמה בניזרי: נושא עובדים זרים התחיל להתחזק בערך בשנת 1993.

א' דניאל: נכון.

שלמה בניזרי: מה קרה?

שלמה בניזרי: מי עבד עד 1993?

א' דניאל: פלשתינאים.

שלמה בניזרי: כשאני אומר "ישראלים", זה לא בהכרח יהודים.

שלמה בניזרי: "ישראלים" זה לא בהכרח פלשתינאים.

שלמה בניזרי: "ישראלים" זה גם אזרחים ערבים של מדינת ישראל שעליהם דיברו איתי חברי-כנסת וגם דיברו איתי ערבים ישראלים שהם רוצים לעבוד.

שלמה בניזרי: מה קרה?

שלמה בניזרי: למה הם לא מגיעים אליכם?

שלמה בניזרי: איפה החץ?

א' דניאל: שאלת אותי.

א' דניאל: תשאל את חיים בר.

א' דניאל: שיתפנו פעולה גם עם שירות התעסוקה של בקה אל-גרביה ואום אל-פאחם.

א' דניאל: הם לא הגיעו לעבוד, מלבד זה שביקשו את הפתקים שהם לא מתאימים, וזאת ב-99% מהם.

שלמה בניזרי: כלומר, יש כוח עבודה ישראלי שמסוגל לעשות את העבודה, ורק הבעיה איתנו היא שאנו לא אוכפים מספיק ונותנים להם בקלות יתירה את אותו פתק.

שלמה בניזרי: דובר:     	בין היתר.

שלמה בניזרי: יש כאלה שמסוגלים לעבוד, והם אינם עובדים זרים.

א' דניאל: אני, בהחלט, טוען שאם ישנה אבטלה כזו, אז בהחלט ישנו את הכוח- - -     	אסיים בעוד מלה אחת.

א' דניאל: אדוני השר, אין לי ספק שכוח העבודה הזה קיים, ואין לי ספק שהם לא מגיעים למקומות העבודה.

א' דניאל: אבל, אנו, כחקלאים לא יכולים לחכות לתכנית הממשלה עד שיביאו אותם לעבודה, כי אנו ניעלם.

א' דניאל: בסך-הכל, החקלאות הולכת ונגמרת.

א' קרא: אברהם דניאל, תודה רבה.

א' קרא: לגבי הסיעודיים, אני מבקש משמחה בניטה לומר את דברה בקצרה ולעניין.

ש' בניטה: ראשית, ברצוני לברך על ההחלטה שלכם.

ש' בניטה: ברצוני לברך את הממשלה ואותך, שהחלטתם באמת לגרש עובדים זרים--

א' קרא: לא-חוקיים.

ש' בניטה: --רק לא-חוקיים.

ש' בניטה: מאז התחלתם להכריז על המלחמה הזו, לפתע מציפים את רוב חברות כוח-האדם עובדים שבאו לסיעוד, עבדו בכפר-שמריהו, בסביון ובמשק בית כמו שזה נקרא, והתחילו לחפש עבודה אצלנו.

ש' בניטה: אני רוצה להגיד לכם, שהם כבר שנה ושנתיים ללא רשיון והם מקבלים תשובה שאנו לא יכולים לסדר להם ויזות כי הם כבר למעלה שנתיים ויש כאלה גם ארבע שנים ללא ויזה והם בשהייה בלתי-חוקית כבר מעבר לזה, כך שאפילו אם אנו רוצים להעסיקם אנו לא יכולים לסדר להם את הויזות.

ש' בניטה: אני אומרת לך באופן גלוי, שבחברה איתה אני עובדת כל יום פוקדים את המשרד בין 10 ל-15 עובדים שמתעניינים.

ש' בניטה: לנו זה סוגר הרבה מאד פקקים של עובדים שברחו ועוד לא התכוננו לחוק החדש.

ש' בניטה: כאמור, אני מברכת על הצעד הזה.

ש' בניטה: שנית, אנו, קבוצת נכים, הפצנו מכתב, ואני חושבת שרוב חברי-הכנסת קיבלו זאת באי-מיילים, בנושא הבריחה והעידוד של האדון שישב פה וגירשתם, שהם נותנים את הלגיטימציה לבריחה.

ש' בניטה: הם מדברים פה על כולם שעושים הון עתק על העובדים, ומה הוא עושה?

ש' בניטה: חבל שאתם לא יודעים את המשכורות שלהם.

שלמה בניזרי: מי זה "הוא"?

שלמה בניזרי: ש' בניטה:     	הוא מ"קו לעובד".

שלמה בניזרי: הם אלה שנותנים לגיטימציה לבריחה.

שלמה בניזרי: אני קוראת לזה: בריחה, כי נטישת חולה חסר ישע בלי הודעה מוקדמת והשארתו במיטה זה פשע.

שלמה בניזרי: זה לאמלל אנשים חסרי ישע.

א' קרא: שמחה בניטה, האם יש שאלות?

ש' בניטה: דיברו פה על שכר מינימום.

ש' בניטה: יש מאבק בחוץ של נכים, ואתה, אדוני השר, יודע כמה אנו מקבלים בחוק סיעוד - 150% זה המכסימום שלנו וזה 2,600 שקל.

שלמה בניזרי: 2,611 שקל.

ש' בניטה: זה אפילו 2,630  - אתן לך מתנה.

ש' בניטה: אנו מדברים פה בדולרים.

ש' בניטה: הוא מתחיל ב-550 דולר.

ש' בניטה: כשהדולר עולה, שכרנו וקצבתנו לא עולים.

ש' בניטה: השכר שלהם עולה.

ש' בניטה: כאשר מדברים על 5,000 שקל ששר האוצר מציג, אז עם 2,600 שקל ו-1,700 שקל הוא מגיע כמעט ל-5,000, והוא צריך להוסיף לו כי הוא צריך להגיע כבר כמעט ל-4,000 שקל.

שלמה בניזרי: תסבירי לי איך.

שלמה בניזרי: זה סתם מעניין אותי.

ש' בניטה: הגימלה בתיקרה היא 2,600 שקל, וכל הנכים שאני מדברת עליהם הם 150% שירותים מיוחדים.

ש' בניטה: רק המשכורת של עובד זר בלי דמי הכיס היא 550 דולר התחלה.

ש' בניטה: הבאתי לכם תחשיב.

ש' בניטה: גם אתה קיבלת מכתב עם פירוט כל ההוצאות.

ש' בניטה: נכה במכסימום, 150%, גימלתו הכוללת היא 5,900 שקל, כלומר 1,700 שכר מינימום, הגימלה שלו, 2,600 שקל סיעוד ועוד 1,600 שקל בתקרה שזה ניידות.

ש' בניטה: אינך יכול לקחת כסף של ניידות ולשים בו אוכל.

ש' בניטה: אינך יכול לקחת אוכל ולשים במשכורת.

ש' בניטה: אם 5,900 שקל, שהעובד מרויח בלי כלכלה - ואני אומרת לך שזה בלי כלכלה, בלי לינה ובלי קורת גג- -

שלמה בניזרי: כמה הוא מרויח?

ש' בניטה: 550 דולר.

ש' בניטה: בנוסף, יש בין 80 ל-100 שקל דמי כיס לשבוע, כלומר זה עוד 100 דולר.

ש' בניטה: ביום ראשון אתה צריך עובד חלופי, שכן אני לא יכולה להשאר שעה לבד, וזה עולה בין 200 ל-250 שקל: לגבי עובד חדש זה 200 שקל שזה 50 דולר, ולגבי עובד ותיק, שנה שניה, זה כבר 60 דולר.

ש' בניטה: הם מדברים איתך בדולרים.

ש' בניטה: דמי ההבראה הם בערך 1,300-1,400 שקל לשנה, והביטוח הרפואי הוא 560 דולר לשנה שזה 45 דולר לחודש.

ש' בניטה: תעשה את השיקלול.

ש' בניטה: כלומר, 200 כפול 4 זה 800 שקל.

ש' בניטה: לי יש 3.5 שנים, ואז כבר 300 שקל היא לוקחת ליום חופשי.

ש' בניטה: מבחינת החגים שלהם, זה 14 יום, וזאת בלי החופשה השנתית: יש להם פה חג, פה כריסטמס ושם פסחא.

ש' בניטה: יש להם את כל מה שהם רק יכולים.

ש' בניטה: זה 14 יום מחוץ למה ש"קו לעובד" אומר לך לתת עוד 9 ימים.

ש' בניטה: אתה קונה מהם את 14 הימים פלוס 9 הימים.

ש' בניטה: אני אומרת לך, שאצל נכה מתחיל עלות עובד חדש היא למעלה מאלף דולר, ואני עדיין לא מדברת איתך על כלכלה ועל כל צרכיהם האישיים.

ש' בניטה: אפילו את התחבושות ההיגייניות אתה משלם להם.

ש' בניטה: לכן, אומר מה אני מציעה, והצעתי זאת כבר כמה פעמים.

ש' בניטה: הנכים האלה - לא רק שהעובדים שעובדים אצלם בורחים ושנה נעלמים עקבותיהם, אלא אחרי שנה הם מקבלים תביעות מ"קו לעובד".

ש' בניטה: נכים עם נכות של 150%, שלא יכולים להזיז את הראש, נתבעו ב-120 אלף שקל על זה שהעובדת חמש פעמים בלילה הפכה אותם.

ש' בניטה: אתה תראה את השעות הנוספות, וזה כאילו כונן לילה.

ש' בניטה: לא רק שהנכים משלמים כבר את מה שהם יכולים, אלא הם נתבעים בסכומים לא הגיוניים.

ש' בניטה: העובד במשך שנה 'דפק' כסף במשק בית ועשה 1,000 או 2,000 דולר וקיבלו גיבוי מ"קו לעובד", ואחרי שנה, כי הוא היה צריך לחדש ויזה או משהו או הלך פתאום לקבל ויזה עכשיו, אז הוא פתאום תבע את הנכה ב-120 אלף שקל; הוא נעלם, ואז הוא לא קיבל את המשכורת האחרונה.

ש' בניטה: הוא לא קיבל ויזה, כי הוא נעלם אחרי עשרה חודשי עבודה וגם סובב את הנכה חמש פעמים בלילה, וכך מגיעים לתביעות של למעלה מ-120 אלף שקל.

ש' בניטה: אני חושבת, שנכה לא יכול להיות מעסיק.

דובר: והוא עוד נוטש אותו.

ש' בניטה: כבוד השר, ברגע שנכה הופך להיות מעסיק, הוא חשוף לתביעות.

ש' בניטה: נכה שחי מגימלאות הביטוח הלאומי, מהמכסימום שהוא מקבל הוא לא יכול לשלם על עורכי-דין ועל התביעות האלה.

ש' בניטה: אתה צריך לשנות את הנושאים של חקיקה במשרד העבודה בדיני העבודה לגבי העסקת סיעודיים שחיים מביטוח לאומי.

ש' בניטה: אתה חייב להבין שהדולר עולה, משכורתם עולה, ומשכורת הנכה לא עולה.

ש' בניטה: אתם צריכים לשנות את השכר הזה, את גימלת שירותים מיוחדים, ולהעלותה ל-4,000 שקל, כדי שזה לפחות יחפוף את אחזקת העובד הזה.

ש' בניטה: אתם צריכים לקבוע שאתם אלה שמעסיקים איזה שהן חברות, והן יביאו את ה-POOL של העובדים.

ש' בניטה: אם עובד בורח, הנכה מיד יוכל לקבל עובד אחר והוא לא יוכל להשאר במיטה שלו.

שלמה בניזרי: כל הדברים שאת אמרת נשמעו בקשב, ורק לגבי שביתת הנכים - וזה תמיד נכנס באיזה שהוא מקום - במסגרת העוגה הקטנה שהאוצר נתן לי, שהיא לא קטנה, 400 מליון שקל, הצעתי דוקא לתגמל את ה-150 שר"מ שאת מדברת ב-100% שר"מ.

א' י' סלומה: זה לעג לרש.

ש' בניטה: בעוד 150?

שלמה בניזרי: לא אמרתי: 150 שקל.

שלמה בניזרי: אמרתי לתגמל את הקיצבה שלהם ולהגדילה בצורה המשמעותית ביחס לאחרים.

שלמה בניזרי: כלומר, הגענו ל-711 שקלים.

שלמה בניזרי: הייתי מעדיף לתת להם את רוב הסכום שניתן.

שלמה בניזרי: אבל מטה המאבק לא מסכים.

שלמה בניזרי: הוא רוצה שנפרוש זאת על כולם, וזו הבעיה.

ש' בניטה: אני רוצה להגיד לך עוד דבר אחד.

ש' בניטה: היו"ר א' קרא:     	שמחה בניטה, זה נגמר!

ש' בניטה: עתה, מנכ"ל התאחדות הקבלנים, האלוף במילואים יודק'ה שגב, שיש לו שתי שאלות לשאול את השר.

י' שגב: אדוני השר, אנו לא נותנים גיבוי לשום דבר שהוא לא חוקי.

י' שגב: שמענו שיש פה 150 אלף עובדים לא-חוקיים וסדר-גודל של 100 אלף חוקיים ובענף הבניה - 45 אלף.

י' שגב: אדוני השר, אנו מציעים לך: אנא, תטפל ב-150 האלף הלא-חוקיים.

י' שגב: יש פה עבודה להרבה שנים ולא לשנה.

י' שגב: בוא ובזמן הזה נעשה עבודה ונבחן את צרכי כוח העבודה בענף הבנייה.

י' שגב: אנו בעד להכניס ישראלים לענף הבנייה.

י' שגב: אנו גם מכריזים שאנו מוכנים להעלות את השכר.

י' שגב: צריך לעשות הכשרה.

י' שגב: רכשנו בית-ספר מיוחד כדי לעשות הכשרה.

י' שגב: באדיבות המנכ"ל שלך, הוא גם אישר לנו להתחיל לעשות קורסים.

י' שגב: אני שומע שישבת עם החקלאים, עם האיכרים ועם הגורמים האחרים.

י' שגב: אנא, שבו איתנו.

י' שגב: תעשו איתנו עבודת מטה איך נכון באמת להביא ישראלים, ולא רק לומר אלא לעשות זאת.

י' שגב: אנו התחלנו לפני שבוע.

י' שגב: התחלנו השבוע.

י' שגב: אנו מתכוונים ועושים.

י' שגב: אבל, בוא ונעשה זאת בצורה מדורגת.

י' שגב: נכניס ישראלים ונוציא עובדים זרים חוקיים.

י' שגב: לגבי הבלתי-חוקיים, יש פה הרבה עבודה.

י' שגב: הערה אחרונה - גם כאשר אנו יושבים פה, נעצרים אנשים חוקיים ויושבים בבתי-כלא ויש לי פה שמות.

דובר: שלילי.

י' שגב: יושבים אנשים שיש להם ויזות, אשרות, עד ה-31 בדצמבר.

דוברת: הם ברחו.

דוברת: ברגע שהם ברחו, הם לא - - -

י' שגב: זה לא הרבה.

י' שגב: זה מעט.

י' שגב: אבל, זו סוגיה משנית ואינני רוצה להכנס לזה.

דוברת: מי שבורח לא יכול להיות חוקי.

ע' סיב: אני ערן סיב, יושב-ראש איגוד קבלני השיפוצים.

ע' סיב: מדברים כאן על חקלאות, פרי הדר ואיכרים.

ע' סיב: על קבלני השיפוצים מלה אחת לא אמרתם.

ע' סיב: אנו 45 אלף איש במדינה, שעבדנו עם פלשתינאים.

ע' סיב: 90 אלף פלשתינאים היו באים אלינו דרך לשכות התעסוקה לעבוד איתנו.

ע' סיב: איש לא אמר מלה לגבינו.

ע' סיב: מה איתנו?

ע' סיב: האם הדם שלנו שונה?!

ע' סיב: היום, אין לנו עם מי לעבוד.

ע' סיב: אנו לא מקבלים היתרים לפועלים זרים.

ע' סיב: מבחינת המדינה, איננו קיימים ואף אחד לא מתייחס אלינו או מדבר איתנו.

ע' סיב: התאחדות הקבלנים היא גוף מוכר, והם מקבלים פועלים זרים.

ע' סיב: אנו 45 אלף איש במדינה ואנו פי עשרים- - -  היו"ר א' קרא:     	האם אתם רשומים?

ע' סיב: אל תפסיק אותי.

ע' סיב: לא הפרעתי לך.

א' קרא: האם אתה רשום בהתאחדות הקבלנים?

ע' סיב: אנו עמותה רשומה כדת וכדין, ויש לנו 45 אלף קבלני שיפוצים.

א' קרא: יש את רשם הקבלנים.

ע' סיב: לא. רשם הקבלנים זה מי שבונה שלדים.

ע' סיב: אנו רק משפצים.

ע' סיב: אנו עושים דירות, חנויות וחדרי אמבטיה.

ע' סיב: אנו לא שייכים לאלה שבונים.

ע' סיב: יש סיווג ברשם הקבלנים.

ע' סיב: גם לנו יש זכויות במדינה, גם לנו מגיעים פועלים זרים חוקיים, גם אנו צריכים לעבוד וגם לנו יש כוח שאנו רוצים לעבוד.

ע' סיב: ברגע שאין לנו פועלים, גם אנו נהיה מובטלים ולא נוכל לעבוד.

ע' סיב: ואז, יהיו לכם עוד 45 אלף מובטלים במדינה.

ע' סיב: האם מישהו חשב על כך?!

ע' סיב: האם מישהו התייחס?!

ע' סיב: האם מישהו דיבר על זה?!

ע' סיב: בא משרד העבודה, קונס אותנו ורודף אותנו.

ע' סיב: מדברים כאן על העלאת הקנסות.

ע' סיב: מדברים סגירת העסקים שלנו.

ע' סיב: אנו גוף גדול במדינה.

ע' סיב: עד היום לא היה לנו פה, ואף אחד לא התייחס אלינו.

ע' סיב: אנו רק רוצים לעבוד בשביל הלחם, ולא בשביל הקויאר.

ע' סיב: דובר כאן על החקלאות ועל הכל.

ע' סיב: אני רוצה עכשיו ששר העבודה יתן לי פתרון.

ע' סיב: מה היא האלטרנטיבה היום?

ע' סיב: מה הם נותנים לנו?

ע' סיב: אנו מקבלים פועלים זרים?

ע' סיב: פנינו ללשכות התעסוקה.

א' וילן: במקום להתלהם, הסבר לנו רגע את המבנה המשפטי שלכם.

א' וילן: כלומר, האם אתה נבחרת ע"י 45 אלף איש?

ע' סיב: לא. בעמותה שלנו כיום יש 450 איש, ואנו מייצגים את קבלני הטיח, הריצוף, האינסטלציה והחשמל.

ע' סיב: מדובר בקבלנים הקטנים, ולא בקבלני הבניין הגדולים.

דובר: הוא לא רשום ברשם הקבלנים.

א' קרא: זה לא הנושא.

א' וילן: תסלח לי, אך גם אם מחר אני חבר-כנסת מחר שרוצה לעזור שלך, אין לי שום דרך חוקית.

א' וילן: ע' סיב:     	אנו עמותה רשומה.

א' וילן: תבין שאם אינך רשום בשום מקום, אי אפשר להתייחס, וזו הבעיה.

א' וילן: אתה שיכנעת אותי.

א' וילן: כל זמן שאינך רשום במדינת ישראל בגוף כלשהו מוסדר, אי אפשר לטפל בבעיה שלך.

ע' סיב: ברשם הקבלנים יש סיווג: קבלן שיפוצים והרחבות, וזהו הסיווג הנמוך ביותר.

ע' סיב: לפי סיווג זה, אתה צריך לדעת לבנות שלד.

ע' סיב: אנו לא בונים שלדים.

ע' סיב: אנו עושים בביתך את האמבטיה, המטבח, השירותים והחנויות.

ע' סיב: אנו משפצים, ולא בונים.

ע' סיב: האם מישהו בא ונתן לנו אלטרנטיבה?

ע' סיב: רודפים וקונסים.

דובר: האם אתה יודע כמה כסף אנו יכולים להכניס למדינה?

דובר: עשרה מליוני דולרים כל חודש.

א' קרא: אבל, זו לא השאלה.

א' קרא: אנו מסכימים איתכם.

ע' סיב: אף אחד לא- - -

א' קרא: שמעת שהוא רוצה לעזור לך, ובלי שתהיה גוף מוכר- - -

ע' סיב: אני רוצה לפנות לשר העבודה, כי אני פניתי ללשכות התעסוקה כמה וכמה פעמים גם לבוכריס וגם ללשכה בתל-אביב ושלחתי פאקסים וביקשתי פועלים ישראלים.

ע' סיב: האם אתה מוכן שבנך יעבוד בערבוב טיט?

ע' סיב: אני יודע שזה קל ופופוליסטי להגיד "פועלים ישראלים".

ע' סיב: כולנו רוצים פועלים ישראלים, ואני 'מת' לפועלים ישראלים.

ע' סיב: חבר-הכנסת וילן, האם אתה מוכן שבנך יעבוד בפינוי פסולת?

ע' סיב: זהו מצב נתון.

ע' סיב: לא רצינו להגיע לזה.

ע' סיב: אנו רוצים פועלים ישראלים.

ע' סיב: אנו מוכנים גם לשלם יותר.

ע' סיב: מה היה לפני שנה וחצי?

ע' סיב: הערבים עבדו בזה, ולא ישראלים.

א' קרא: תודה רבה.

ח' אבידור: אני מבקש לדבר.

ח' אבידור: אני מייצג 54 אלף דונם.

א' קרא: בבקשה, אך בקצרה.

א' קרא: דוברת:     	אבל, כבר יצגת.

ח' אבידור: אני לא ייצגתי את ההדרים.

א' קרא: עמי דיבר - לא?

ח' אבידור: הוא מארגון הפירות, וזה בכלל ארגון אחר.

א' קרא: בבקשה, אם יש לך משהו להוסיף על מה שאמרו בחקלאות.

ח' אבידור: אני חיים אבידור, מנהל חברה שלה 54 אלף דונם הדרים ומטעים מסוג טרופי.

ח' אבידור: יש לנו בתי-אריזה בכל הארץ ובעיקר בעיירות פיתוח.

ח' אבידור: אנו מעסיקים בשיא העונה כ-1,200 עובדים, שכולם ישראלים, בבתי-האריזה: מבררות, אורזות, מכונאים, סבלים וכל הסוגים.

ח' אבידור: אנו מעסיקים את העובדים האלה בבתי-האריזה שלנו.

ח' אבידור: פרט לזה, ישנם עובדי קטיף - עובדים שצריכים לקטוף את הפרי ולהביאו לבתי-האריזה.

ח' אבידור: רק החברה שלי בשיא העונה צריכה בין 1,500 ל-2,000 עובדים, כדי לקטוף רק את 54 אלף הדונם שלנו.

ח' אבידור: אנו מייצאים 70% מתפוזי ה-JAFA של מדינת ישראל.

ח' אבידור: אנו מייצאים את רוב תפוזי ה-JAFA של מדינת ישראל, ומרבית התוצרת שלנו הולכת לייצוא.

ח' אבידור: החברה שלנו נטעה באזור אופקים, בשער הנגב, באיזור חבר הבשור, פרדסים.

ח' אבידור: לאחרונה, היא נטעה עשרים אלף דונם פרדסים, על מנת שבין היתר יביאו תפוזים וגם שיעצרו את המדבר כדי שלא יגיע לאשקלון ולתל-אביב.

ח' אבידור: מבחינת שמירת איכות הסביבה, זהו אחד הדברים הבסיסיים.

ח' אבידור: אנו משתמשים אך ורק במי שפדן באיזורים האלה.

ח' אבידור: אנו לא זוללי מים ולא שודדי מים.

ח' אבידור: אנו היום במצב שאנו צריכים לקטוף את התפוזים האלה ולייצאם.

ח' אבידור: אנו צריכים לקטוף אותם אך ורק עם עובדים תאילנדים או עובדים זרים תאילנדים, ואסביר למה.

ח' אבידור: פנינו בקיץ, ומר בוכריס יודע, ואישרנו בפניו 850 בקשות לעובדים ישראלים בשירות התעסוקה ופיזרנו אותם בכל הלשכות.

ח' אבידור: לאחרונה, הלכנו לכל הלשכות ומיחזרנו את הבקשות האלה וביקשנו וריאיינו עובדים וסיכמנו עם עובדים שיגיעו, וכל יום בכל מקום היו חמישים עובדים שאמרו שיבואו.

ח' אבידור: הבאנו למחרת אוטובוס של חמשים עובדים, ובאו שלושה עובדים.

ח' אבידור: הסענו שלושה עובדים עם אוטובוס של חמשים עובדים לפרדסים, וכל שלושת העובדים האלה הלכו באמצע היום.

ח' אבידור: אנו רוצים להעסיק את הישראלים, מחפשים את הישראלים, ולא מצליחים להעסיקם.

ח' אבידור: הם לא רוצים לעבוד.

ח' אבידור: הם באים לפרדס ויושבים מתחת לעץ.

ח' אבידור: סיכמנו עם ההסתדרות שהנורמה של עובד, על מנת שהוא יקבל שכר מלא, תהיה פחותה מעובד תאילנדי, וזה חתום ע"י הסתדרות העובדים; עובד ישראלי, לצורך תפוקה, הוא נחות מעובד תאילנדי.

ח' אבידור: אנו מוכנים לעשות זאת.

ח' אבידור: הם לא באים.

ח' אבידור: הם לא מוכנים.

ח' אבידור: תבין, אם הוא יעבור את הנורמה - הוא מקבל פרמיה, אותו עובד תאילנדי.

ח' אבידור: אני מבקש רק דבר אחד.

ח' אבידור: היה מכרז, נקבעו כבר אותם עובדים שזכו במכרז ונקבעו קריטריונים.

ח' אבידור: למעשה, נגמר התהליך.

ח' אבידור: איפה העובדים?

ח' אבידור: האם אתה רוצה שניקח את העובדים הסינים?

ח' אבידור: אדוני, לקחנו עובדים סינים, וביקשנו אותם לבוא - אותם עובדים שמסתובבים בפינות רחוב - והיינו במצוקה.

ח' אבידור: צר לי להגיד לך, שהעובדים הסינים הם טייחים, הם טפסנים והם כל מיני דברים.

ח' אבידור: פנינו גם לארגון הקבלנים: "תביאו לנו את העובדים האלה".

ח' אבידור: הם לא מוכנים לעבוד בקטיף, ולא יעזור שום דבר.

דוברת: כי הם עצלנים.

ח' אבידור: הדבר היחידי שהם יעשו הוא שהם יקלקלו את התאילנדים.

ח' אבידור: זה לא 'ילך'.

ח' אבידור: אתה לא תוכל להעביר ממקצוע למקצוע.

דוברת: תאמין לי, שהם מטומטמים.

א' קרא: תודה רבה.

א' קרא: לפני שהשר יתייחס, אני רוצה לתת רשות דיבור לחבר-הכנסת הרב גפני לומר שני משפטים.

א' קרא: מאחר ובחרתי בו להיות הרב שלי בכנסת, אינני יכול לסרב לו.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני מודה לך.

משה גפני: כבוד השר, אני מבין את המצוקה שיש לחקלאים ולקבלנים.

משה גפני: מדובר על נושאים כלכליים בעיקרם.

משה גפני: הרב בניזרי, אני חושב שצריך להיענות לבקשותיהם, ובתנאי אחד שמלבד זה שהם יצטרכו לשלם לעובדים האלה יותר ממה שהם משלמים לעובדים ישראלים, על כל התנאים הנילווים, הם יצטרכו גם לשלם מס למדינה.

משה גפני: עם המס הזה יצטרכו לפעול עם כל כוח-האדם, כדי לגרש את מי שלא חוקי.

משה גפני: כלומר, צריך לשנות את המדיניות.

משה גפני: מבקשים קבלני השיפוצים ששים אלף עובדים זרים - ששים אלף עובדים זרים.

משה גפני: קודם כל שכר ששים אלף העובדים הזרים והתנאים הנילווים יעלו כמעט כפול.

משה גפני: זה לא משנה אם מדובר בששים, במאה ועשרים אלף או בשני מליונים, אלא שזה יעלה כפול מעובד ישראלי, כולל התנאים הנילווים.

משה גפני: מעבר לזה, אתם תצטרכו לשלם מס למדינה.

משה גפני: המדינה, במשאביה הנוכחיים, לא יכולה לגרש את הלא-החוקיים או שאיננה מצליחה להגיע לכולם.

משה גפני: אחד שנמצא אצלך בעבודה ויוצא החוצה מיד יהיה מישהו שיתפוס אותו עם הכסף שלך - המס שאתה תשלם.

דוברת: זה ברור מי ישלם זאת.

דובר: זה מקובל במאה אחוז.

דוברת: את שמעת מה שהוא אמר?

דוברת: זה פי שניים לעובד.

דוברת: כבר אני מתקוממת.

דובר: זה מקובל.

דובר: זה מתחיל בכסף ונגמר בכסף.

דובר: ש' בניטה:     	לא יהיה להם על מי להגן.

דובר: הרב גפני, תיתן לנו להיות חקלאים עם כלכלה חופשית.

דובר: ואז, יהיה צודק להגיד מה שאתה אומר.

א' קרא: הרב גפני, צריך לסיים.

משה גפני: אני מסיים.

ש' בניטה: מה עם הסיעוד?

משה גפני: הנושא האחד, שאיננו כלכלי וגובל בפיקוח נפש, הוא נושא הסיעוד.

משה גפני: נושא הסיעוד צריך לצאת מהקטגוריה הזו.

משה גפני: גם אין מציאוּת היום.

משה גפני: כשבאות, למשל, חברות ואומרות להתאים את נושא הסיעוד: קשישה שמקבלת את הפרוטות העלובות מהביטוח הלאומי או נכה או נכה שצריכים להחזיק- - -

א' קרא: אבל, הבעיה היא איך אנו מתמודדים עם הברחנים.

משה גפני: זה מה שאני אומר.

משה גפני: מי שעוסק בנושאים הכלכליים ורוצה עובדים זרים - ישלם כדי שהמדינה תוכל לעמוד במטלות ששר העבודה והרווחה קבע, שהממשלה קבעה.

משה גפני: מי שבורח מנכה או נכה, מקשיש או קשישה או מכאלה שאצלם זה פיקוח נפש, יתפסו אותו ויעיפו אותו מפה.

משה גפני: ואז, הוא יחשוב פעמיים אם כדאי לו לברוח.

ש' בניטה: כל הכבוד.

ש' בניטה: מר גפני, אני מצדיעה לך.

ש' בניטה: אתה מאה אחוז.

משה גפני: את מצביעה לי או  מצדיעה לי?

משה גפני: אל תצדיעי - תצביעי.

ש' בניטה: אתה יכול להאמין לי, שאצלי אין סיכוי לליכוד או למערך.

ש' בניטה: זה רק ש"ס או אגודה.

א' קרא: יעקב בוכריס, האם אתה רוצה להוסיף משהו?

י' בוכריס: כן, אני מבקש.

א' קרא: מנכ"ל שירות התעסוקה, בבקשה ובקצרה.

ש' בניטה: אני אוהבת את ש"ס.

משה גפני: תאהבי את ש"ס ותצביעי ליהדות התורה.

א' י' סלומה: חבר-הכנסת קרא!

א' קרא: לא דיברת.

א' קרא: נתתי לה במקומך.

י' בוכריס: ברצוני להתייחס בעיקר לדברים שנאמרו פה בסוף.

י' בוכריס: אני חושב, ששירות התעסוקה עושה עבודה גדולה מאד בנושא שילוב ישראלים בבניין ובחקלאות.

י' בוכריס: לצערי הרב, את אותו מאמץ שאנו עושים אנו לא מגלים מהצד השני, ואתן לכם דוגמא.

י' בוכריס: אמרו פה חקלאים שעשו מיחזור של איזה 850 בקשות לעובדים ישראלים.

י' בוכריס: זה היה מיחזור של בקשות שהיו באוגוסט.

י' בוכריס: ביקשנו את הבקשות האלה עוד פעם.

י' בוכריס: אנו גייסנו עובדים גם במסגרת ירידים.

י' בוכריס: אנו גם יצרנו קשר עם המעסיקים עצמם.

י' בוכריס: המדינה אישרה סיבסוד של 1,100 שקל לכל חקלאי שיקבל עובד.

י' בוכריס: קבענו את כל הדברים.

י' בוכריס: מ-3,000 בקשות נקלטו בסך-הכל 200 ישראלים.

י' בוכריס: אותו דבר עשינו לפני שבוע - יריד גדול עם התאחדות הקבלנים והבונים, והבאנו איזה 1,200 דורשי עבודה לחולון.

י' בוכריס: היו לנו את סוגי ההזמנות.

י' בוכריס: מתוך ה-1,200 או ה-1,100 שהגיעו נקלטו 150 עובדים ישראלים.

י' בוכריס: מבדיקה שעשיתי, לכל העובדים שנקלטו או לרובם, למרות שהם היו בעלי מקצוע, אמרו שהם לא מתאימים.

י' בוכריס: עם כל הכבוד להתאחדות הקבלנים, לחקלאים וגם לכולם, אני חושב שאנו מדינה אחת, ואנו צריכים לשתף פעולה על מנת לשלב מכסימום של ישראלים בענפים.

ש' בניטה: למה לא דיברת על הסיעוד?

ש' בניטה: מר בוכריס, אנו לא בסדר.

א' קרא: תודה רבה למנכ"ל שירות התעסוקה.

א' קרא: אנו חייבים לסכם.

א' קרא: אני מצטער, אך אין זמן.

א' קרא: מר אשורי, בבקשה מלה אחת.

דוברת: אף אחד לא- - -  דוברת:     	הדרים זה לא פרי.

דוברת: אתם ארגונים.

דוברת: אף אחד מהארגונים לא דיבר.

א' אשורי: אני איתן אשורי, חקלאי ממושב צרופה ולי 45 דונם חממות.

דוברת: אבל, כבר דיברו עשרים אלף חקלאים.

דוברת: אתם עושים את הפירסום שלכם בטלויזיה.

דוברת: יש לכם את הלובי הכי טוב שבעולם.

א' אשורי: כבוד השר, אמרת איך היה עד 1993.

א' אשורי: עד 1993 היו לנו ערבים ישראלים ופלשתינאים.

א' אשורי: היו לי כ-13-14 עובדים, והייתי מושפל.

א' אשורי: יום-יום ב-04:00 בבוקר הייתי הולך לבתיהם ואוסף כל אחד מהם כדי להביאם.

א' אשורי: הייתי חייב לתת להם לבנות בתים, והייתי חייב לתת להם לעשות רשיונות, ומי שרצה בא ולא בא ועשו לי פנצ'רים.

א' אשורי: מהיום שהגיעו העובדים התאילנדים לישראל, הכבוד שלי כיהודי עלה למעלה; שבת שלי זה שבת וחג זה חג, ובני התחיל לחזור בתשובה ובשבת הוא לא עובד.

א' אשורי: אני רוצה שתשמע זאת.

א' אשורי: יש לי שבעה עובדים תאילנדים, ומזה אישרו לי אחד.

א' וילן: מה אתה מבקש?

א' וילן: הבן שלך- - -

א' אשורי: האם יש לי ברירה?

א' אשורי: הוא לא עבד במשהו אחר.

א' קרא: עם כל הכבוד, אי אפשר.

א' קרא: רק אחד מהארגונים הוולונטריים ידבר.

א' קרא: מי מכם ידבר בקצרה?

דוברת: זה שהוא חזר בתשובה - זה לא טוב לך.

דוברת: קלקלת את הכל.

דוברת: חבר-הכנסת וילן, אתה לא יצגת אותנו, למרות המכתב ששלחנו לך.

דוברת: ד' במברגר-אנוש:     	אני דניאלה במברגר-אנוש מהאגודה לזכויות האזרח.

דוברת: חבל, שזה בקצרה, כי יש דברים מאד מהותיים גם נקודות וגם הצעות.

א' קרא: אין מה לעשות?

א' קרא: אם היתה לי עוד שעה, הייתי נותן.

א' קרא: אני בדיוק רוצה לסיים את הישיבה.

ש' בניטה: האם זה "האזרח" או "העובד הזר"?

א' קרא: חברים, אנו רוצים להגיע לסיכום וגם לשר שיענה לשאלות כמה אנשים.

ד' במברגר-אנוש: אגיד בשתי מלים כמה נקודות שאני רוצה לשים, וגם אגע ממש בקצרה בהצעה שכנראה נצטרך לעשות דיון הרבה יותר רחב עליה כיון שאין זמן להתייחס, כיון שלארגונים בהחלט יש גם הצעה לרפורמה מיידית בנושא הזה.

ד' במברגר-אנוש: בהחלט עולה אצלנו החשש למדיניות של דלת מסתובבת.

ד' במברגר-אנוש: אנו יוצאים מאותה נקודה.

ד' במברגר-אנוש: גם אנו חושבים שכדאי לסגור ולא להביא עובדים זרים אחרים וכן להשתמש בעובדים שכבר נמצאים היום בארץ.

א' י' סלומה: אבל, לא יוצאים מזה.

א' י' סלומה: לא נותנים להאריך את השהות.

א' קרא: אני מבקש שקט.

ד' במברגר-אנוש: עוד נקודה של הסכמה היא נושא הטיפול במעסיקים, ורק שזה באמת לא נעשה מספיק.

ד' במברגר-אנוש: אני מסכימה עם דברי חבר-הכנסת יורי שטרן שנאמרו, לגבי מדיניות של דלת מסתובבת.

ד' במברגר-אנוש: כלומר, תיסגר כאן, ולא יהיה טיפול.

ד' במברגר-אנוש: הם יגיעו בדרך אחרת וחבל.

א' קרא: נכון.

ד' במברגר-אנוש: במקום לנקוט בהליך כל כך דרסטי שפוגע בזכויות אדם ולהביא עובדים חדשים, כן צריך לפעול יותר ויותר ללגליזציה של אלה שקיימים.

שלמה בניזרי: למה זה פוגע?

שלמה בניזרי: ס' רוזן:     	כי אי אפשר לגרש כל כך הרבה אנשים באופן שישמרו על זכויותיהם.

שלמה בניזרי: אתה הכרזת על 25 אלף אנשים כעל לא-חוקיים - אנשים שנמצאים פה, שחלקם הגיעו לפני שבועיים וחלקם הגיעו לפני חודש.

שלמה בניזרי: הם סיימו את ההיתר שלהם ב-31 בדצמבר.

ס' רוזן: לא.

ד' במברגר-אנוש: לא יכול להיות הליך הוגן.

שלמה בניזרי: הם היו אמורים לצאת.

ס' רוזן: הם לא היו אמורים לצאת.

ד' במברגר-אנוש: אני בזכות דיבור, ואני מנסה לגמור נקודה.

א' קרא: אני מבקש, שאם יש לך הצעה אופרטיבית - תשאלי אותו והוא יענה.

ד' במברגר-אנוש: קודם כל, אני רוצה לומר שבדרך הזו של הגירושים יש בחוק הכניסה לישראל, גם החדש, את הנושא של הליך הוגן של הבקרה.

שלמה בניזרי: הכל הוגן.

ד' במברגר-אנוש: ברגע של גירוש מאסיבי, לא יהיה אפשר לעשות זאת באותה דרך.

ד' במברגר-אנוש: זה חוזר גם לנקודה המאד משמעותית, שהתייחסת אליה בקצרה אבל אני רוצה להדגיש דוקא את הזוית השניה שלה: אם יש בעיה כל כך קשה של הנושא של שכר מינימום ושהעובדים הזרים לא מקבלים את שכר המינימום ושזה העניין של האכיפה על המעסיקים, לא יתכן שאותה יחידה במשרד העבודה, שצריכה לדאוג לאכיפת חוקי העבודה ודאגה לזכויותיהם של העובדים, תהיה גם זו שתהיה אחראית לגירושים.

ד' במברגר-אנוש: מי יפנה אליה?

ד' במברגר-אנוש: מי יבקש את עזרתה באכיפה ובדאגה כשבעצם צריך לדאוג למעסיק.

ד' במברגר-אנוש: בכל זאת, אומר במלה, למרות שיש לי עוד אי אלו נקודות שהיה חשוב להדגיש, לצערי, את ההצעה של הארגונים ש"קו לעובד" מוביל, המוקד סיוע לעובדים זרים והאגודה לזכויות האזרח.

א' יוסף סלומה: ה"קו לעובד" זו מכה שלא כתובה בתורה.

א' קרא: יש לנו אינפורמציה.

א' קרא: האינפורמציה שלך- - -

ד' במברגר-אנוש: אני לא מתייחסת להסתייגויות מכל ארגון וארגון.

ד' במברגר-אנוש: אני נציגת האגודה לזכויות האזרח.

ד' במברגר-אנוש: אבל, אני, בהחלט, מדברת בנושא של ההצעה בשם כולנו.

ד' במברגר-אנוש: קודם כל, באמת לא להביא עובדים זרים נוספים, אבל שהעובדים שנמצאים בישראל יקבלו היתר לעבוד על-פי ענף לתקופה קצובה.

מ' מזרחי: במקום לשבת ולדבר פה, תבואי בשעה 04:00 בבוקר לעבוד בחממה.

מ' מזרחי: על מה את מדברת?

דובר: זה פרס לבלתי-חוקיים להשאיר אותם פה.

א' קרא: חברים!

דובר: זה לתת פרס לבלתי חוקיים, בשעה שישראלים הם ממילא אבן שואבת.

דובר: יביאו עוד ועוד בלתי חוקיים.

א' אשורי: אני עובד אדמה.

א' אשורי: אתה תשלם שבעה שקלים למלפפון, אם היית0- - -

א' וילן: עלי אל תאיים ב-04:00 בבוקר.

א' אשורי: אני לא מאיים עליך.

א' וילן: עשר שנים קמתי כל בוקר לחליבה.

א' וילן: אל תאיים עלי.

א' אשורי: למה לא המשכת בזה?

א' אשורי: הרגתם את החקלאות במדינה.

א' אשורי: זה מה שאתם עושים - אוכלי חינם.

א' אשורי: היו"ר א' קרא:     	אדוני, תסלח לי.

א' אשורי: אדוני, אם אשמע עוד הערות מהסוג הזה, לא יהיה דיון ואף אחד לא ייצא נשכר מזה.

א' אשורי: אנו פה מנסים לפתור בעיה, ואנו מנסים לשמוע.

א' אשורי: אנו מנסים להביא את דבריכם לכל העם, ואתם מדברים ומטיחים האשמות סתם באנשים פה.

א' אשורי: אני פעם אחרונה מזהיר מזה.

א' אשורי: לפני שהשר יענה, אני רוצה להבהיר דבר אחד.

ד' במברגר-אנוש: אבל, ברצוני לגמור משפט, כי הם צעקו וצולמו לטלויזיה ואני לא יכולתי לגמור משפט.

א' קרא: צריך לסיים את הישיבה, ואין מה לעשות.

א' קרא: מה שנשאר לנו לבקש מהשר פה: בישיבה זו אתה רואה את ההרגשה.

א' קרא: יש הרבה טענות.

א' קרא: יש הרבה דברים לא ברורים.

א' קרא: יש הרבה דברים שצריכים ללבנם, כדי שהציבור ייצא מבין מכל הסוגיה הזו וגם יקבל את התשובות הראויות לגבי חקלאות, בניין וגם סיעוד.

א' קרא: אני חושב, שהדבר הכי חשוב במקרה זה הוא לחזור, במסגרת הוועדות המשותפות, קודם לגבי החקלאות, לבדוק את הקריטריונים, ולבדוק בחזרה את כל הסוגיה הזו ואת הקונצפציה הזו.

א' קרא: אומנם יש קריטריונים, אבל הקריטריונים, כפי שעלו כאן, לא מתאימים וצריך הרבה שיפור.

א' אשורי: צריך שנציגי החקלאים גם יהיו בוועדה.

דובר: יבוא כבוד השר לבקר אותנו.

דובר: נקבל אותך בברכה.

א' קרא: מר אשורי, אני מבקש: אי אפשר כך.

א' קרא: האם אתם רוצים שאפסיק את הישיבה וזהו?

א' קרא: האם אתם רוצים שאוציא אתכם החוצה?!

א' קרא: אדוני השר, יש פה קריטריונים.

א' קרא: במסגרת הוועדות המשותפות, אני מבקש לבדוק שוב את כל הקריטריונים הללו, ולבדוק את כל הבקשות שהוגשו האם הן באמת ראויות, כלומר האם העובדים וההקצאות של העובדים מתאימים לשטח וגם האם כל הגידולים שנקבעו פר-דונם - האם המדד הוא מתאים בכלל.

דובר: נכון.

א' קרא: אני מבקש לבדוק את כל הקונצפציה הזו במסגרת הוועדות המשותפות של משרד החקלאות ומשרד העבודה והרווחה, במסגרת הוועדה הזו, ולתת תשובות נכונות והוגנות.

א' קרא: צריך להביא פעם אחת ולתמיד לסדר בקריטריונים הללו, כדי שלא יהיו עיוותים וכדי שלא יהיה מתח אצל החקלאים.

א' קרא: החקלאות קורסת.

א' קרא: יש מצב אבסורדי.

א' קרא: יש נזק אדיר.

א' קרא: כמו שאתם יודעים, הפרי לא מחכה על העץ, וצריך לתת להם תשובות.

א' קרא: לגבי הבניין, אני מודאג מבריחת משקיעים לחו"ל בגלל הסיטואציה שאין ידיים עובדות.

א' קרא: צריך גם פה לתת את החשיבה האם אנו רוצים שהמשקיעים ישארו בישראל או שילכו להשקיע בארצות זרות.

א' קרא: חשוב מאד לתת את הדעת גם על כך, כי לא מספיק שאנו אומרים שאין עובדים זרים אלא צריך לתת תשובה לאנשים הללו וכן שהון מישראל לא יברח לשם ושהרבה ישראלים ימשיכו לעבוד סביב הענף הזה.

א' קרא: אני מבקש מהשר לסיים את הדיון בתשובות ובהתייחסות אחרונה לנושא הזה.

א' וילן: אדוני היושב-ראש, אני יוזם הדיון.

א' וילן: חזרתי ושאלתי לגבי מדיניות הגירוש.

א' קרא: זו לא יוזמה של הדיון שלך.

א' וילן: האם אתה רוצה לראות זאת בכתובים?

א' וילן: מה זה משנה?

א' וילן: הבעיה המרכזית היא מעבר לחקלאות ובניין.

א' וילן: הלכו על מאה אלף החוקיים, ויש עוד 150 אלף לא-חוקיים.

א' וילן: מבצעים פה מדיניות גירוש, שבכל מקרה תפגע במי שבסדר.

א' וילן: ברמת המאקרו מה עושה ממשלת ישראל כדי לטפל בבעיה החוקית?

א' וילן: הסתובבנו שוב עם אלה שמתחת לפנס, ואני שואל: מה עושים בחשיכה?

א' יוסף סלומה: אני רוצה להגיד משהו.

א' קרא: לא.

א' יוסף סלומה: כל מה שהחלטתם במשך שלוש שנים לא שווה אגורה.

א' יוסף סלומה: כל מה שמחליטים - בפועל, לא קורה כלום.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, תרשה לי לחלוק עליך.

שלמה בניזרי: אמרת שדברים לא ברורים.

שלמה בניזרי: הכל ברור.

שלמה בניזרי: הבהרתי בתחילת דבריי את כל המדיניות, ופרשתי לפניכם את כל הדברים ואיך זה הולך להיות.

שלמה בניזרי: להגיד "דברים לא ברורים" - מבחינתי, הכל ברור.

שלמה בניזרי: החקלאות קורסת - אני עדיין לא מצליח להבין איך היא קורסת.

שלמה בניזרי: אעשה בטוח דבר אחד.

שלמה בניזרי: אקרא אלי את שר החקלאות, ולא אקרא אותו לסדר, כדי להבין בדיוק מה הולך פה מול החקלאים.

שלמה בניזרי: אני שומע פה מחלוקות כל כך קשות.

שלמה בניזרי: הייתי בטוח מבחינתי שהכל מסודר אצלנו.

שלמה בניזרי: לא תפקידי לעשות סדר במשרד החקלאות.

שלמה בניזרי: הם הגיעו איתנו להבנות.

שלמה בניזרי: נתתי להם את כל האפשרויות.

שלמה בניזרי: הם בחרו, הם מיינו והם קבעו.

שלמה בניזרי: אם משהו לא תקין נעשה, אני אשב עם השר ואלבן איתו את הדברים.

שלמה בניזרי: אביא לפניו את כל ההתרשמויות ששמעתי פה - דברים קשים מאד מבחינתו.

שלמה בניזרי: אבל, אני יודע שדבר אחד היה מוסכם עלינו על משרד החקלאות - על מספר של 22 אלף עובדים זרים.

שלמה בניזרי: זה מספר שהוסכם, ודרך אגב הוסכם שכבר ב-2002 נצמצם זאת, נדמה לי, ל-20 אלף ובהמשך אפילו בעוד שנה או שנתיים להגיע ל-18 אלף.

שלמה בניזרי: אלה דברים שהוסכמו ע"י השר וע"י יוסי ישי מנכ"לו לשעבר.

א' קרא: מאה אחוז, אבל שיחולקו נכון.

שלמה בניזרי: אני לא קובע את החלוקה הפנימית.

שלמה בניזרי: הם ישבו וקבעו קריטריונים כל כך ברורים.

שלמה בניזרי: לכן, הם דיברו הכי הרבה, ודוקא אני פה חשבתי שפה יגידו- - -

דובר: - - -

שלמה בניזרי: בסדר.

שלמה בניזרי: את זה אנו נבדוק, כי לפחות במספרים- - -

דובר: זו הבעיה.

א' קרא: אני מבקש לאפשר לשר לענות.

שלמה בניזרי: במספרים שהוגשו אלי ישנם היום 22 אלף היתרים של עובדים זרים שנמצאים, על-פי הנתונים שלנו, בשטח.

שלמה בניזרי: על זה אנו מדברים.

שלמה בניזרי: איך זה יבוצע?

דובר: אדוני, כבר חמישה חודשים- - -

א' קרא: אני מבקש, שתתנו לשר לסיים.

א' קרא: חבל שלא נשמע תשובות.

שלמה בניזרי: לכן, מבחינת הניידים, איך זה יתבצע והכל, יש נוהל קבוע שעשינו אותו.

שלמה בניזרי: החברות, שזכו, צריכות לעמוד מול משרד הפנים ומול שירות התעסוקה כיצד לבצע.

שלמה בניזרי: במידה והתהליך הזה לא יצליח, אנו נשקול בעתיד להפוך את אותם ניידים לקבועים.

שלמה בניזרי: זה לא מפריע לי.

שלמה בניזרי: החליטו כך.

שלמה בניזרי: זו היתה יותר הצעה יותר של משרד החקלאות מאשר שלנו.

שלמה בניזרי: לכן, למה תלינו עלי?

שלמה בניזרי: לגבי התמקדותנו בגירוש החוקיים, זה כל כך לא נכון וכל כך לא בסדר לבוא בהאשמה כזו.

שלמה בניזרי: איך מתבצעת פעולות ההוצאה?

שלמה בניזרי: יושבים פה באגף האכיפה אצלנו במינהלת ומחליטים 'להתלבש' על אתר בנייה, על מסעדה או על איזורים מסויימים שהם חושדים שנמצאים שם עובדים זרים בלתי חוקיים אם זה בתעשיה או בכל תחום.

שלמה בניזרי: הם מגיעים לאותו אתר ומתחילים להוציא משם אנשים, שחלקם אנשים חוקיים וחלקם לא-חוקיים.

שלמה בניזרי: מי שהוא חוקי - ודאי לא נוגעים בו.

שלמה בניזרי: לגבי מי שהיתה בעיה איתו, עניין של ההיתר של ה-31 בדצמבר, ישנה הנחיה לשחררו כי אנו נתנו הארכת תוקף עד ה-28 בפברואר.

שלמה בניזרי: אם היו כמה עיוותים של איזה עשרה או עשרים, ביקשתי שתחזרו אלי עם אותם נתונים.

דוברת: גורשו.

דוברת: שר העבודה והרווחה ש' בניזרי:     	גורשו - גורשו.

דוברת: מה אעשה?

דוברת: היתה טעות.

דוברת: מה קרה?

דוברת: אם זה קרה, יש פה את אפרים כהן.

דובר: זה לא נכון.

דובר: אף אחד לא גורש.

דובר: כבוד השר, מה עם חברות כוח-אדם?

א' קרא: רבותי, אני מבקש שתתנו לשר לומר את דברו.

א' קרא: הוא עונה.

א' קרא: מה אתם רוצים?

א' קרא: אם יש לכם משהו בסוף, כשיסיים, תאמרו.

שלמה בניזרי: דניאלה במברגר-אנוש, לטענתך גירוש מאסיבי יגרום לאי מיצוי זכויותיהם.

שלמה בניזרי: זה לא נכון.

שלמה בניזרי: היו לנו במעשיהו עד 260 מיטות.

שלמה בניזרי: ברגע שהגענו למיצוי המיכסה המלאה, עצרנו את האכיפה ולא המשכנו להביא אנשים מכיון שהתהליך לוקח מינימום שלושה ימים, כך הורו לנו שר המשפטים והיועץ המשפטי.

שלמה בניזרי: לכן, לא יכול להיווצר מצב של הגירוש המאסיבי.

שלמה בניזרי: אנו עכשיו נשיג עוד מקומות ל-300 נוספים, ונגיע למיכסה של קרוב ל-600.

שלמה בניזרי: אותם 600 יטופלו, וימוצו כל זכויותיהם.

שלמה בניזרי: הייתי מצפה מכם, כי עליכם יש את התלונות, שאתם באים ואומרים איך להעלים דרכונים ואיך לעשות כל מיני דברים שלא ייעשו, ואני לא אכנס עכשיו באמת לויכוח- - -

א' וילן: כבוד השר, האם עצרתם גם מעסיקים שהעסיקו באופן לא-חוקי, ששילמו חצי שכר מינימום?

שלמה בניזרי: זה לא בסמכותי לעצור אנשים.

שלמה בניזרי: תפקיד משרד העבודה אך ורק להגיש את התלונות על המעסיקים, וזו תביעה משפטית.

שלמה בניזרי: אני לא יכול.

שלמה בניזרי: יש את המשטרה, ותגישו תלונות.

שלמה בניזרי: ברגע שתהיה מינהלת עובדים זרים ואני אשלוט על רשות הגירה, אני אוכל לשלוט גם הקטע הזה.

שלמה בניזרי: אלה תלונות, ואתם יכולים להגיש למשטרה ולבית-המשפט.

שלמה בניזרי: אמרתי פה בדבריי שאנו מחפשים למצוא עוד דרכים, כדי להגביר את האכיפה והענישה כלפי המעסיקים.

שלמה בניזרי: ביקשתי רעיונות, ויש כמה ואנו מתחילים ליישם אותם.

שלמה בניזרי: הדגשתי את הנקודה של 131 כתבי אישום שהגשנו ו-2,700 קנסות בזמן האחרון ועוד היד נטויה.

שלמה בניזרי: לגבי תחום הבניין, עשינו, למשל, עד כמה שאני יודע בשבוע שעבר יריד תעסוקה ו-150 עובדים כן נקלטו.

שלמה בניזרי: כלומר, במאמץ מסויים, אם אנו נהיה יותר אינטנסיביים ואם יהיה שיתוף פעולה גם מצידכם ואתם גם תפעלו לעבור לבנייה יותר מתועשת, אז אם אתם תלכו לבניה מתועשת - אני חושב שבשילוב של שני הדברים אנו נצליח.

נ' פרנקל: מדינת ישראל מתועשת יותר מהרבה מדינות מערביות.

נ' פרנקל: שר העבודה והרווחה ש' בניזרי:     	דבר נוסף שעשתה המדינה, שהוזכר פה, הוא שכל פרוייקט ממלכתי ייעשה אך ורק ע"י עבודה ישראלית.

נ' פרנקל: רבותי, אני יודע שהנושא הזה סבוך ומורכב מאד.

נ' פרנקל: יש פה הרבה אינטרסים מכל הכיוונים.

נ' פרנקל: אנו קבענו לנו מדיניות.

נ' פרנקל: אני יודע, שמופעלים עלי לחצים מראש הממשלה, משרים בתוך הממשלה, חברי-כנסת וארגונים למיניהם.

נ' פרנקל: אם אנו רוצים לעשות סדר, הוועדה צריכה לסייע לנו.

נ' פרנקל: קבעתי לעצמי מדיניות.

נ' פרנקל: אני מכבד מאד את הוועדה.

נ' פרנקל: אני רוצה להוביל כיוון מסויים; אני חושב, שאפילו בית-המשפט בפסיקתו האחרונה בבג"ץ לא דיבר מלה אחת על סגירת השמיים.

נ' פרנקל: אדרבא, אני דוקא הרגשתי שישנה ברכה על כך שסגרנו את השמיים לפחות לבדיקת המצב, להתבונן, לעשות סדר בתוך כל הבלאגן הזה שקיים.

נ' פרנקל: אני מודה, שישנו בלאגן בכל נושא העובדים הזרים, וזה לא דבר פשוט.

נ' פרנקל: אני קבעתי לעצמי מדיניות.

נ' פרנקל: אני חושב, שהמדיניות ברורה.

נ' פרנקל: הבהרתי את הדברים.

נ' פרנקל: מי שעדיין צריך הסברים יקבל את ההסברים.

נ' פרנקל: בנושא הסיעוד אני הולך לעשות חשיבה מסויימת ובדיקה מעמיקה לבדוק מדוע המספר כל הזמן צומח.

דוברת: יש לנו תשובות.

שלמה בניזרי: אם אין בעיות - אנו נשמח.

שלמה בניזרי: זה לא שחלילה וחס אני רוצה לפגוע בדבר הזה, אך אני רוצה לבדוק את הנושא יותר לעומק כדי להיות משוכנע שאנו לא חוטאים בתחום הזה.

שלמה בניזרי: אם תרצו, עוד חודש או חודשיים אני אשמח לעדכן אתכם, כפי שיש החלטת ממשלה שבכל פתיחת דיון בישיבת ממשלה אני נותן עדכון על עובדים זרים.

שלמה בניזרי: אדוני, אני מודה לך.

א' קרא: תודה רבה לשר העבודה והרווחה.

א' קרא: תודה רבה לכל אלה שבאו.

א' קרא: אני נועל את הישיבה.