הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 15, פרוטוקול מספר 72, 2001-11-20 00:00

איוב קרא: אני פותח את הדיון.

איוב קרא: אנחנו נעסוק בנושא של בריחת העובדים הזרים ממעסיקיהם הנכים, או המבוגרים.

איוב קרא: מגיעים אלינו המון מכתבים מנכים, אשר מספרים על בריחתו של העובד הזר.

איוב קרא: מטרת הדיון היא למנוע תופעה זו.

אפרים כהן: הבעיה היא בעיה כללית.

אפרים כהן: ישנם עשרות אלפים עובדים זרים, שהתקבלו כעובדים סיעודיים בבתים של נכים, והיום הם נמצאים בבתים אחרים, בתים חזקים.

אפרים כהן: בעבר, אנחנו, אנשי האכיפה היינו מוגבלים, כיוון שלא היתה לנו כל סמכות להיכנס לבתים.

אפרים כהן: היום, חוק הכניסה החדש מאפשר בתקנה 9 להיכנס לבתים, ולבדוק את העניין הזה.

אפרים כהן: אני משער שלאחר ההתארגנות של משרד בטחון פנים ושלנו ביחד, נוכל לאכוף את הנושא הזה וליצור הרתעה מתאימה.

אפרים כהן: לא יכול להיות שעובד זר יבוא כעובד סיעודי ולבסוף יברח לבית חזק יותר.

אפרים כהן: אי אפשר להשאיר נכה ללא פתרון לאחר שננטש על ידי העובד הסוציאלי.

אפרים כהן: אני חייב לציין, כי חברות כוח אדם נהנו מכל העניין.

אפרים כהן: הם הרוויחו מתיווך כפול.

אפרים כהן: התופעה הזו גרמה לכך שישנם בארץ שלושים אלף עובדים חוקיים, ועוד מספר זהה של עובדים לא חוקיים.

אפרים כהן: לדעתי צריך לתת בדחיפות מענה לבעיה הכאובה הזו באמצעות שינוי החוק.

איוב קרא: מזל, את יכולה לתת לנו נתונים מדויקים לגבי מספר העובדים החוקיים והלא חוקיים, הנמצאים בארץ?

מזל מזור: מספר העובדים החוקיים בארץ הם 32,400.

מזל מזור: את מספר העובדים הבלתי חוקיים אני לא יודעת באופן מדויק.

איוב קרא: אין לכם נתונים לגבי עובדים שהגיעו לארץ באופן חוקי, וכעת אין לכם קשר איתם?

אפרים כהן: אני בקשר עם משרד הפנים, וההערכות שלהם הן, כי מדובר בעשרות אלפים עובדים בלתי חוקיים.

חגי הרצל: אני מסכים מאוד עם הניתוח של אפרים.

חגי הרצל: אנחנו מדברים על לפחות מספר דומה לזה שאפרים ציין, כלומר עשרות אלפים שחלקם הגדול נמצא במשקי הבית.

חגי הרצל: היום תופעה זו הפכה למגיפה.

איוב קרא: לפי החוק החדש אתם יכולים היום למגר את התופעה.

חגי הרצל: לאחר תיקון חוק הכניסה לישראל, סעיף 9, פקח או שוטר רשאי על פי צו מבית משפט להיכנס לביתו של אדם ולאכוף את החוק.

חגי הרצל: תיקון החוק הזה מהווה עבורנו כלי עבודה מאוד מרכזי לאכיפת החוק.

חגי הרצל: אנחנו נערכים לתת מענה לתופעה החמורה הזו.

חגי הרצל: מצד אחד אנשים מפרים את החוק ומעסיקים עובדים זרים ללא היתר, ומצד שני הם גורמים עוול נורא לנכה שקיבל כדין את ההיתר.

חגי הרצל: בפועל, נכים אלו סובלים מאוד, כיוון שמשרד הפנים מסכים לתת עובד חלופי רק מתוך המאגר הקיים.

חגי הרצל: לעתים עובדים כאלו לא נמצאים כלל, וגם אם עובדים כאלו נמצאים הם בדרך כלל יותר יקרים, ואז אנו מתבקשים גם לאתר את העובדים שברחו.

חגי הרצל: אני מקווה כי יחד עם משרד העבודה, משרד הפנים ומס הכנסה, אשר מטפלים בהיבט של הכספים אשר לא מדווחים בתעשייה זו, נצליח לאכוף את החוק.

חגי הרצל: אני מניח שבזמן הקרוב, האלמנט של ההרתעה יהיה יותר דומיננטי, ואנחנו נצליח לצמצם את התופעה באופן משמעותי.

בלה צור: כפי שאתם רואים אני יושבת בכיסא גלגלים.

בלה צור: אני רציתי להציג את הפן האישי שלי.

בלה צור: לי ברח עובד.

בלה צור: כל פנייה שלי אל המטה הארצי לא נענתה.

בלה צור: בו בזמן הוא שהה על חשבון האשרה והויזה שלי.

בלה צור: לאחר כמה חודשים, נודע לי במקרה כי הוא קיבל רשיון של משרד הפנים לעבוד אצל משפחה אחרת.

בלה צור: אני חושבת שיש כאן הוספת חטא על פשע.

אפרים כהן: בימים הקרובים אנו נקבל החלטה בנושא הקשה של בעיית הנכים, ונתחיל לאכוף את החוק.

אפרים כהן: עובד זר אשר יעזוב למעסיק אחר לא יישאר בארץ, אלא יגורש, והמעסיק ללא רשיון, יטופל.

גדעון הוכנברג: הייתי רוצה להוסיף פן נוסף לדיון הזה.

גדעון הוכנברג: אני מציע להפריד בין ענף כוח אדם לסיעוד, ובין ענף כוח אדם זר.

גדעון הוכנברג: מכאן נגזרת גם המדיניות מול המעסיק ומול המטפל.

גדעון הוכנברג: הצורך הוא ליצור קביעות במערכת הטיפול בשני כיוונים, לעודד את הגורמים שמייצבים את המערכת, ולפגוע בגורמים שגורמים אי יציבות למערכת.

גדעון הוכנברג: הגורם שאני רואה בו כגורם המסייע ליציבות, הוא הממשלה.

גדעון הוכנברג: אנו מקווים כי החידוש בחוק יביא לאכיפה.

גדעון הוכנברג: גם חברות כוח אדם יהיו שותפות לעניין.

גדעון הוכנברג: חברות כוח אדם העוסקות בתווך עובדים זרים לסיעוד, צריכות לקבל סמכויות נוספות, וצריכות להיות שותפות במעש המדיני.

גדעון הוכנברג: החברות חייבות להיות אחראיות על העובדים שלהם, והעובדים חייבים להיות אחראים כלפי החברות, ועל ידי כך לעודד את הקיבוע של המערכת הטיפולית.

גדעון הוכנברג: בנוסף לכך צריך לדעתי, למצוא דרך לעודד את העובדים המתמידים, ולהעניש את הברחנים.

איוב קרא: מזל, כיצד אתם מתמודדים עם הסוגייה הזו של הלחץ של הנכים, מול העובדה הכואבת של בריחת עובדיהם.

איוב קרא: כיצד מתמודד נכה שבורח לו עובד זר?

מזל מזור: כאשר ישנו היתר בתוקף, אני מעבירה את הטיפול למשרד הפנים.

מזל מזור: אנחנו לא יכולים להתמודד כאשר ישנו היתר בתוקף.

איוב קרא: בתיה, יש לך מה להוסיף?

בתיה כרמון: כאשר עובד מגיע לעבוד אצל מעסיק מסוים, והחליט כי קשה לו להמשיך לעבוד אצל אותו מעסיק בגלל שכר נמוך, או תנאי עבודה שלא מקובלים עליו, לפי דיונים שהיו בבג"צ עם הפרקליטות, אנו לא יכולים למנוע מאותו עובד לעזוב ולעבור למעסיק אחר.

איוב קרא: מדוע אין לכם יכולת לעשות זאת?

איוב קרא: אם העובד לא מעוניין להמשיך ולעבוד אצל המעסיק שהביא אותו לארץ, שיחזור למדינתו.

בתיה כרמון: היתה עתירה לבג"צ בנושא הזה.

בתיה כרמון: אנחנו מצאנו דרך ביניים לפתור את הבעיה.

בתיה כרמון: אמרנו לעובד שייצא מהארץ, ואחר כך המעסיק החדש יזמין אותו.

בתיה כרמון: זה לא עמד במבחן בג"צ.

איוב קרא: זו סוגייה משפטית מעניינת.

איוב קרא: אני רוצה לשמוע את דברי משרד המשפטים בעניין.

דן אורנשטיין: כפי שאמרתי בפעמים קודמות, יש פה מצב לא פשוט ומורכב, אך זה לא פוטר אותנו מלמצוא את הפתרונות.

דן אורנשטיין: מדובר פה בשתי אוכלוסיות חלשות, ועל כן צריך כמה שיותר לדאוג לזכויות שלהן.

דן אורנשטיין: זה נכון כי ישנה תקיפה של בג"צ כלפי הסדר כבילה של עובד זר.

דן אורנשטיין: לעובד זר יש גם כן זכויות.

דן אורנשטיין: לקשור בני אדם למקום או לאדם מסוים, לא תואם את עקרונות השיטה שלנו.

דן אורנשטיין: כאשר תקפו בבג"צ את ההסדר, האומר שעובד מוצמד למעסיק מסוים, המדינה אמרה כי אינה יכולה לאפשר הסדר כזה, ועל כן המדיניות של משרד הפנים, היא לאפשר מעבר כזה.

דן אורנשטיין: בכל זאת, העניין הזה מכיל סייגים רבים.

דן אורנשטיין: משרד הפנים שומר לעצמו, במקרים מסוימים בהם נשקפת סכנה לציבור, את הזכות לא לאפשר מעבר ממעסיק אחד לשני.

דן אורנשטיין: צוות בין משרדי, שאפרים כהן עומד בראשו, דן בהסדר הכבילה באופן כללי.

דן אורנשטיין: אנחנו לא טוענים כי יש בידינו את כל הפתרונות, מפני שהפתרון הראוי דורש תקציבים.

דן אורנשטיין: המעבר של אנשים עם מוגבלויות לקהילה, דורש הסדר של סיוע אישי, כפי שקיים בכמה מדינות.

דן אורנשטיין: במצב הכלכלי שהמדינה נמצאת בו כיום, אני לא רואה אפשרות לכך שהמדינה תתן תקציב לכך.

דן אורנשטיין: אנו בודקים את כל הטענות שמועלות, ויש לנו כלים להתמודד עם חלק מהם, למשל, בנושא של משרד הפנים.

דן אורנשטיין: אני חושב שיש אפשרות לבדוק עם משרד הפנים את המקרים שבהם לא מאפשרים מעבר בין מעסיקים, כאשר מדובר בעובד שהחליט לעזוב בלי הודעה.

איוב קרא: אני רוצה לחדד את השאלה.

איוב קרא: האם יש היום לאקונה בטיפול, המאפשרת מעבר של אנשים שברחו מנכים סעודיים למעסיק אחר, ומקבלים לגיטימציה על זה?

איוב קרא: מבחינה משפטית זה לא יכול לעמוד במבחן בג"צ?

אפרים כהן: אנחנו מתייחסים לבעיה באופן כללי מדי.

אפרים כהן: יש הבדל בין עובד זר, אשר מקבל את כל הזכויות באופן מלא וכן תנאים הולמים, ופתאום מחליט לעזוב, לבין עובד זר אשר מעסיקו מתעלל בו, לא משלם לו את שכרו ולא נותן לו תנאים הולמים, ואז הוא מחליט לעזוב.

אריה ליכט: אני חושב שכעת הועלתה כאן נקודה מאוד מרכזית.

דן אורנשטיין: אנו חייבים להדגיש, כי אנו רואים את התמונה הכוללת.

דן אורנשטיין: צריך להיזהר מאוד מאמירות גורפות בנושא.

דן אורנשטיין: עמדת המדינה בבג"צ, היא לאפשר מעבר ממעסיק אחד לשני, להוציא מקרים בהם משרד הפנים שומר לעצמו את הזכות שלא לאפשר מעבר כזה.

דן אורנשטיין: ישנו פתרון אפשרי, והוא שתהיה חברה אשר היא זו שתהיה המעסיק של העובד הזר, ותוכל במקרה של עזיבה לדאוג לעובד חלופי.

דן אורנשטיין: בדיון בין משרדי, אנו נזמין את כל הגורמים, וננסה להגיע לפתרונות ככל האפשר.

בתיה כרמון: לנו יהיה קשה להתמודד עם מצב, בו עובד רוצה לעבור ממעסיק אחד לשני, כיוון שהציעו לו יותר כסף.

בתיה כרמון: אם אדם רוצה לעבור למעסיק אחר, כיוון שזה מציע לו יותר כסף, זו זכותו הלגיטימית.

בתיה כרמון: אנו לא רוצים שיגידו, כי אנחנו שומרים על שכר עבדים, כיוון שנוח לנו יותר מבחינה כלכלית.

בתיה כרמון: האינטרס של המדינה, הוא לדאוג לכך שההעסקה של העובדים הזרים לא תהיה כדאית.

בתיה כרמון: אחת מהדרכים למיגור תופעת העובדים הזרים, היא ליצור שוויון בין שכרם לשכר הישראלים, למרות שבתחום הסיעוד הדבר בעייתי, כיוון שזה עולה למדינה הרבה כסף.

בתיה כרמון: כיום אנו לא יכולים למנוע מעובד לעבור ממעסיק אחד לשני.

בתיה כרמון: התקיפה צריכה להיות מכיוון חברות כוח אדם ומעסיקים, אשר מעסיקים עובדים באופן לא חוקי, ובתוכם גם אנשי ציבור ידועים.

בתיה כרמון: אם תופעת העסקת העובדים הזרים בתחומים שונים רווחיים הרבה יותר תיפסק, לא יהיה שום אינטרס לעובדים לעבור מן התחום הסיעודי לתחום אחר.

בתיה כרמון: אנחנו צריכים לצאת מהנורמה הזו, הקובעת כי הטיפול בחולים ובקשישים חייב להיות בידיים של עובדים זרים, כי אחרת אנו נגיע למצב בו בעוד כמה שנים נהייה עם חצי מיליון עובדים זרים.

בתיה כרמון: החברות יהיו חייבות לפקח בעצמן, כי כל הזכויות נשמרות, וכי כל העובדים נמצאים אצל המעסיקים שהזמינו אותם, ולא אצל מעסיקים אחרים שהציעו להם יותר כסף.

בתיה כרמון: פנינו אל היועצים המשפטיים של כל הגורמים כדי לבדוק את ההיבט החוקי של ההצעה הזו, וכן לבדוק את השלכות ההצעה.

בתיה כרמון: כיום, עדיין אין אפשרות למנוע מעובד לעבור ממעסיק למעסיק.

איוב קרא: העובדים יכולים לעבור ממעסיק אחד לשני, רק אם הם יגיעו יחד עם מעבידיהם לבקש זאת.

בתיה כרמון: אין אפשרות כזו.

בתיה כרמון: הפרקליטות קבעה כי אין לנו אפשרות לעשות דבר כזה.

בתיה כרמון: אנחנו דרשנו מכתב שחרור.

בתיה כרמון: רצינו שזה יהיה בהסכמה, ואמרנו שאם אין הסכמה אנחנו נדרוש יציאה.

בתיה כרמון: הפרקליטות לא אישרה זאת.

בתיה כרמון: עכשיו יש ויכוח, האם יש לנו את הזכות לדרוש מכתב הסבר.

איוב קרא: אני מבין מדבריך שעובד שעזב מעסיק אחד, יכול לעבוד אצל מעסיק אחר, ולא ניתן לעשות נגדו כלום.

בתיה כרמון: אם עובד הולך לעבוד אצל מעסיק שאין לו רשיון, הרשיון שלו יתבטל אוטומטית.

בתיה כרמון: רשויות האכיפה אמורות לפעול ולמצוא את האנשים הללו.

איוב קרא: זה לא ריאלי, כיוון שבשטח זה לא מתבצע.

בתיה כרמון: פקח או שוטר, צריך להסתובב במרכולים או במקומות אחרים, ובמידה והוא נתקל בעובדים זרים, הוא רשאי לבקש מהם תעודות ולבדוק האם העובד הוא חוקי.

איוב קרא: כמה עושים את זה היום?

בתיה כרמון: אז בואו נפעל בדרכים האלו.

איוב קרא: אנחנו רוצים להתמודד עם מציאות, ולא עם משהו היפותטי.

בתיה כרמון: ידוע לנו, על חברות רבות הפועלות באופן בלתי חוקי.

בתיה כרמון: נגדם צריך לפעול.

בתיה כרמון: צריך גם לפעול באופן נחרץ נגד אנשים, ובייחוד אנשי ציבור, אשר מעסיקים עובדים באופן בלתי חוקי, וכך ליצור הרתעה.

איוב קרא: צריך למצוא שיטה חליפית, אשר תעמוד במבחן בג"צ.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שמה שבתיה מציעה, זו ההצעה הכי מעשית.

יולי יואל אדלשטיין: אי אפשר לפגוע בזכויות האדם, בזכויות העובד.

יולי יואל אדלשטיין: לא ניתן לגרש אותו, ולא ניתן לקבול אותו אחרי שהוא עזב.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שמשטרת ישראל ופקחי משרד העבודה, חייבים לאכוף את החוק דווקא בתחום של העסקת עובדים זרים במשקי בית.

יולי יואל אדלשטיין: זה הרבה יותר קל מאשר לעקוב אחרי כל עובד.

יולי יואל אדלשטיין: בלי זה שום דבר לא יזוז.

יולי יואל אדלשטיין: בדרך כלל העובדים הזרים, אשר נלקחים לתעסוקה בתחום משק הבית, הם או תיירים, או עובדים זרים, אשר הובאו לארץ כדי לעבוד בסיעוד, ועזבו את מעסיקיהם.

יולי יואל אדלשטיין: לא חייבים להיכנס לבתים של אנשים כדי לבדוק האם העובד הוא חוקי או לא.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שבתיה אמרה, ניתן לעמוד ליד מרכולים ולבדוק זאת.

יולי יואל אדלשטיין: הענישה צריכה להיות קודם כל כלפי המעסיקים.

יולי יואל אדלשטיין: לא ייתכן שלא יעשו למעסיקים אלו דבר, כיוון שהם מטובי ונבחרי המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: המערכת אף פעם לא מיצתה את מה שהיא יכולה לעשות, ואף פעם לא עמדה במחויבות שלה, ועל כן אין מה להקל עליה.

אבי סלומה: אנו מדברים כאן על דרכי אכיפה, אך לא מדברים על האדם הנזקק לכל הסידור הזה.

אבי סלומה: השאלה היא, כמה קודם כתוצאה מהחלטת הממשלה?

אבי סלומה: חברות כוח אדם צצות כמו פטריות אחרי הגשם, בלי שום בדיקה ממשית בשטח, אם האנשים המאיישים את החברות האלו מתאימים.

אבי סלומה: ישנם קשיים רבים, אשר מעמידה המערכת בפני אותו נכה שזקוק לטיפול סיעודי.

אבי סלומה: הוא צריך לעבור דרך חברת כוח אדם ולשלם לה דמי תווך בין מאתיים לאלף דולר, אחרי זה הוא צריך לעבור דרך משרד העבודה והרווחה ולחכות לפחות ארבעים וחמישה יום, אחר כך הוא צריך לעבור דרך משרד הפנים שלא תמיד הולך לקראתו.

אבי סלומה: הנכה הופך לפרת חליבה ולאדם שבור וחסר ישע.

איוב קרא: בתיה, האם האישור שניתן הוא לשלוש שנים בלבד?

מזל מנור: האישור ניתן לתקופת זמן של שלוש שנים, כאשר מדובר במקרה בלתי הפיך.

איוב קרא: אני רוצה לעשות בקרה לגבי האישורים.

בתיה כרמון: בעבר שירות התעסוקה היה נותן היתרים לתקופות מאוד קצרות, בניפוק שמי.

בתיה כרמון: אנחנו פנינו לשרות התעסוקה בהצעה לשינוי.

בתיה כרמון: הצענו ששרות התעסוקה יבדוק את המצב של האדם, ואם האדם יימצא במצב בלתי הפיך, יינתן לו אישור לתקופה יותר ארוכה, אישור שאינו שמי.

בתיה כרמון: אחר כך במשרד הפנים יאריכו את ההיתר בכל פעם רק לשנה אחת, לאחר בדיקה אשר תראה כי העובד נמצא באותו מקום.

בתיה כרמון: שרות התעסוקה קיבל את ההצעה, והתחיל לתת אישורים לתקופות ארוכות, אישורים שהם לא שמיים, כדי שלא יהיה צורך בכל פעם לפנות לשרות התעסוקה ולהחליף את השם.

בתיה כרמון: אנחנו לא יכולים לתת אשרה מראש לשנה, כי אז האדם יסתובב עם אשרה לשלוש שנים, ויוכל לעבוד היכן שהוא רוצה.

בתיה כרמון: לדעתי צריך ליידע את הציבור, כי ישנם אנשים רבים מאוד אשר חושבים שאם לעובד מסוים יש אשרה, מותר לו בשעותיו הפנויות לעשות מה שהוא רוצה.

בתיה כרמון: צריך להיות ברור, שהעבודה המורשית, היא רק באותו מקום שמצוין באישור של משרד הפנים או של משרד החוץ.

בתיה כרמון: לא ייתכן מצב שעובד יגיד יש לי אשרה.

בתיה כרמון: האשרה מוגבלת.

בתיה כרמון: אם העובד נתפס עובד במקום אחר, הוא צפוי להרחקה מהארץ, מפני שזו הפרה של תנאי האשרה.

שמחה בניטה: הרעיון של רשות סיעוד, הוא רעיון גאוני.

שמחה בניטה: לא יכול להיות שאנחנו הופכים להיות מעסיקים מול העובד.

שמחה בניטה: כאשר נכה ננטש על ידי העובד ואין חלופה, הוא נמצא במצב חסר אונים.

שמחה בניטה: עד שהאכיפה תיעשה בדרך שהוצעה כאן קודם, חיפוש אחר עובדים זרים בסופר, האנשים האלו יישארו במצב קשה ללא עזרה.

שמחה בניטה: הצעות אכיפה אלו אינן רלוונטיות לעשייה עכשווית.

שמחה בניטה: לתווך ארוך הרעיון הוא טוב.

שמחה בניטה: אני קוראת לעובדים אשר עוזבים את בעליהם, בורחים.

שמחה בניטה: יש לנטישת חסרי ישע ענישה חוקית סעיף 363 מדבר על נטישת הורים את ילדיהם, ומטפלים את מטפליהם.

שמחה בניטה: סעיף זה צריך לחול גם על עובדים זרים.

שמחה בניטה: עובדים אלו לא יכולים ליהנות רק מזכויות, חייבת להיות גם מערכת ענישה ואכיפה ישראלית כלפיהם.

שמחה בניטה: חגי הרצל, בתיה כרמון ואני ערכנו שיחות רבות בשבוע שעבר, ומצאנו עובדת שברחה, עובדת בבית אחר.

שמחה בניטה: זימנו את חברת כוח אדם, והם קראו ל"קו לעובד".

שמחה בניטה: המעסיקה אמרה לעובדת שיש לה שתי אפשרויות.

שמחה בניטה: האפשרות הראשונה היא להגיע לעבודה, ולעזוב בצורה מסודרת כאשר תימצא מחליפה, או שהיא תפנה למשטרה ותתלונן על בריחתה.

שמחה בניטה: המשטרה לא הגיעה, אך סריקה מקו לעובד הגיעה, ועוד הטיחה בפני המעסיקה כי היא באה לחטוף אותה.

מירה: אני יושבת בכיסא גלגלים, ואני זקוקה לטיפול סיעודי מלא, כולל עזרה בהאכלה, רחצה והליכה לנוחיות.

מירה: לפני שבועיים העובדת שלי טענה כי היא חולה.

מירה: אני הזמנתי אמבולנס, ושילמתי מכספי את עלות הטיפול בה.

מירה: הייתי איתה במשך כל יום הבדיקות, שבסופו אמרו הרופאים, כי היא בסך הכל סובלת מדלקת שיכולה להעלם באמצעות אנטיביוטיקה.

מירה: שבועיים לאחר מכן, מתקשרים אלי מ"קו לעובד", ואומרים כי העובדת טענה שהיא ראתה שני שוטרים בבית.

מירה: אחרי שלושה ימים, מתקשרים אלי מחברת כוח אדם, ומבקשים ממני לתת לה מכתב שחרור.

מירה: אני אמרתי, כי אני לא מסכימה לתת מכתב שחרור לעובדת שעשתה לי בעיות כל כך רבות, וניצלה את המגבלה שלי.

מירה: אני הייתי צריכה להיות המטפלת של המטפלת שלי במשך כמעט שבועיים.

מירה: כעת אני צריכה לחכות, ולהתחנן לעובדת חלופית.

מירה: אמנם מצאתי שכנה שמוכנה לטפל בי, אך בעלות כפולה.

מירה: אני יכולה לעמוד בתשלומים האלו תקופה מאוד קצרה.

שמחה בניטה: המשטרה לא מוכנה לעצור את העובדים האלה, ו"קו לעובד" לוקח את העובדים ונותן להם גיבוי.

שמחה בניטה: אני מציעה שהם יהיו חברת כוח אדם ואז לא תהיה אף בריחה, כי לא יהיה מי שיגן עליהם.

אריה ליכט: אני מתמחה בתחום של חיי הפיליפינים.

אריה ליכט: לפי מה שאני לומד מן השטח, יש התאמה מלאה בין מספר העובדים הנוטשים, לבין מספר המעסיקים אשר מתייחסים אל העובדים האלו בצורה מחפירה.

אריה ליכט: כבר צוין קודם, כי לא כדאי להשתמש במושג בריחה, כיוון שהוא מתקשר עם עבדות.

אריה ליכט: אכן יש מספר מקומות, בהם העובדים האלו מוחזקים בתנאים של עבדים.

אריה ליכט: אסור להם לגעת במקרר, אסור להם לאכול את המזון אליו הם רגילות כיוון שהוא בריח שונה, אסור להם להתרחץ יותר מדי, וגם מעכבים להם את המשכורת חודשים רבים.

שמחה בניטה: אני חושבת שצריך ללכת בדרך הזו, ולצ'פר את מי שנשאר והתמיד, ולהאריך את האשרה שלו בארץ.

אריה ליכט: אני פונה למוסדות ומבקש שיתחשבו בנו, ולא יוסיפו מכות על המכות שהגורל הטיל עלינו.

בתיה כרמון: בקשר לבעיה של מירה.

בתיה כרמון: יש שתי אפשרויות.

בתיה כרמון: מירה יכולה להגיד, שהיא רוצה שהעובדת תיתפס, וימנעו ממנה לעבוד במקום אחר, ויגרשו אותה מהארץ.

בתיה כרמון: ניתן לעשות את זה, אם המשטרה תגיע למסקנה שיש כאן עבירה פלילית של נטישת חולה חסרת ישע.

בתיה כרמון: אם המשטרה תגיע למסקנה, שלא היתה נטישה, כי העובדת כבר הודיעה זמן רב על רצונה לעזוב, או שהמעסיק התעלל בעובד, אז היא תתן המלצה לאפשר לעובד לעבוד אצל מעסיק אחר.

חגי הרצל: בתיה, אני לא מוכן שתזרקי לפתחה של המשטרה את העניין הזה.

חגי הרצל: אני לא חושב שזה תפקידה של המשטרה.

חגי הרצל: מה יעשה החולה עד שהמשטרה תגיע ותבדוק את העניין?

איוב קרא: הוא צודק.

איוב קרא: מה יקרה עד שתתבצע החקירה ותינתן המלצה?

איוב קרא: המשטרה לא תתן המלצה מהיום למחר.

בתיה כרמון: ברגע שתהיה רשות, תיפתר הבעיה.

בתיה כרמון: בינתיים אנו נותנים פתרון למירה.

בתיה כרמון: אנו ניתן לה עובד זר שכבר נמצא בארץ.

בתיה כרמון: נכון, זה עולה הרבה כסף, אך ברגע שלא תהיה אופציה לאותם עובדים לעבוד במקומות שהם לא חוקיים, אז אותם עובדים יישארו אצל המעסיקים שלהם, כיוון שהם לא ירצו להישאר ללא עבודה.

בתיה כרמון: אם המעסיקים לא יהיו מוכנים להעסיק עובדים ללא רשיון, כי הם יפחדו מהרשויות ומהפרסום, כפי שעושים במדינות אחרות, התופעה הזו תיפסק.

בתיה כרמון: היום גם שוטרים מעסיקים באופן בלתי חוקי, וכן פקידי ממשלה בכירים.

חגי הרצל: אני מבקש שאת המידע הזה תעבירי אלי עוד היום.

איוב קרא: בתיה, במשרדך ידוע על דמויות מרכזיות ציבוריות, שמעסיקות עובדים זרים באופן בלתי חוקי?

בתיה כרמון: אני יכולה לספר על שר מסוים בממשלה, אשר פנה אלינו בבקשה לתת מעמד למשפחה של עובדת זרה, בלתי חוקית, שעובדת המון זמן אצל דמות ידועה.

בתיה כרמון: אני אמרתי, שאנחנו ממלאים את המדיניות של הממשלה שהוא חבר בה.

בתיה כרמון: אנחנו עובדי מדינה, ואנחנו עובדים בהתאם למדיניות שהוכתבה על ידי הממשלה.

בתיה כרמון: גם במשרדי ממשלה מעסיקים עובדים באמצעות חברות כוח אדם, כי זה יותר זול.

בתיה כרמון: לדעתי צריך להתחיל כאן וליצור הרתעה.

איוב קרא: אני שומע כאן לראשונה דברים מאוד חמורים, ואני מודאג מכך שמשרדי ממשלה מעסיקים עובדים זרים ללא רשיון, וששרים מתערבים לטובת דברים לא חוקיים.

איוב קרא: נציגי חברות כוח אדם רוצים להוסיף משהו?

רות לביא: אני רוצה לומר כי אין שום אפשרות לחברת כוח אדם להתמודד עם העניין של הברחנים.

רות לביא: כאשר עובד בורח, אני לוקחת על עצמי לבדוק את העניין.

רות לביא: מצאתי עובדת שברחה והודעתי על כך, אבל אף אחד לא בא לעזרתי.

רות לביא: במקרה אחר הבאתי עובדת לשדה התעופה, וכשהגענו לשם היא סירבה לצאת משדה התעופה.

רות לביא: אף אחד לא עזר לי להוציא אותה משם, גם לא השוטרים שהיו באזור.

רות לביא: אני לא מוכנה לתת פרס לעובדת שהגיעה באופן חוקי לעבוד במדינה אצל מעסיק מסוים שקיבל אישור, ואחר כך בורחת למעסיק אחר.

רות לביא: אני לא יכולה לעשות כלום לעובדת כזו שמקבלת מחברה אחרת מאה דולר נוספים.

רות לביא: לי אין אפשרות לגרש את העובדים האלה.

רות לביא: אני מביאה אותם, ואחר כך אני צריכה להגיע למשרד הפנים עם מכתב חיפוש.

רות לביא: בכל מקרה לא יוצא לי מזה כלום, כיוון שאין לי את האפשרות לגרש.

רות לביא: גם כאשר אני מודיעה למשרדים המטפלים בזה, עד שהם לוקחים יוזמה, העובדת נעלמת שוב.

רות לביא: אם אתם נותנים רשיון לחברת כוח אדם לעסוק בנושא הזה, תנו גם את האפשרות לפעול ולעזור.

רות לביא: לי אין בעיה עם קו לעובד.

רות לביא: כשעובד לא מרוצה, ואני וידאתי זאת, אני באה לעזרתו, אבל לפני הכל, אני רוצה שיעזרו לנזקקים, ולא יתנו להם את תפקיד המעביד.

רות לביא: אם המדינה היתה צריכה להכניס את האנשים ששילמו כל חייהם לביטוח לאומי למוסדות מסודרים, אז התופעה הזו של עובדים זרים לא היתה.

רות לביא: אני מבקשת שתיתנו לנו אפשרות בפיקוח, להיות חלק מהעשייה של הגרוש ושל נתינת עזרה לאנשים שזקוקים לה.

רות לביא: כיום כדי לתת עזרה למשפחה, אני צריכה ייפוי כוח מעורך דין, וכן לחכות זמן רב במשרד הפנים, כדי להביא את החולה הנזקק לשם הוכחה שהוא זקוק לעובד זר.

אפרים כהן: אני רציתי להוסיף, שישנה החלטת ממשלה מה-2.9.2001 , אשר מטילה איסור על העסקת עובדים זרים במשרדי ממשלה ובחברות ממשלתיות.

אפרים כהן: כתוצאה מכך הוצאה הוראה מפורשת לכל משרדי הממשלה, הקובעת היתר להעסקת עובדים ישראלים בלבד.

איוב קרא: כנראה שהם עושים זאת באמצעות קבלני משנה.

אפרים כהן: אני לא מדבר רק על העסקה ישירה.

אפרים כהן: גם הוצאת מכרז, מחייבת העסקת ישראלים בלבד.

אפרים כהן: קבלן המשנה לא יכול לקבל היתר דרך הקבלן הראשי, כיוון שהוא עושה עבירה.

מתי הכהן: אני רוצה להתייחס לדבריה של בתיה, בנוגע לכך שצריך להקפיד שהעובד הזר לא ינצל את האשרה שלו ויעבוד גם במקומות אחרים.

מתי הכהן: כעת, כאשר אנחנו מחתימים את הדיפלומטים השונים על העסקת עובד זר, אנחנו מחתימים אותם גם על סעיף חדש, הקובע כי הדיפלומט שמעסיק את העובד הזר, חייב לשמור על כך שהוא לא יעבוד במקום אחר, אלא רק אצלו.

איוב קרא: אני רוצה לומר את דברי הסיכום.

איוב קרא: ראשית כל הוועדה מודאגת ממצב הפיקוח ואכיפת החוק כלפי נוטשים, או עובדים זרים, המיובאים לעבוד עם הנכים, וקוראת למשרד העבודה והרווחה, למשרד לביטחון פנים ולמשרד הפנים, למצוא דרך כיצד לטפל בתופעה החמורה, שגוברת מיום ליום.

איוב קרא: הוועדה ממליצה, ותעשה ככל שביכולתה, כדי להקים רשות לסיעוד שהממשלה תהיה המעסיקה ולא הנכה.

איוב קרא: אני אגיש הצעת חוק השבוע בעניין הזה.

איוב קרא: כן תובטח העסקת חברות כוח אדם, שיעמדו בקריטריונים עם תנאיי סף מיוחדים.

איוב קרא: לא יהיה המצב שקיים היום, בו יש חברות כוח אדם רבות כמו פטריות אחרי הגשם.

אפרים כהן: אני ברשותך רוצה להבין.

אפרים כהן: חוק שרות התעסוקה קובע, כי לא יינתן היתר למעסיק שהוא חברת כוח אדם, אלא רק לאדם פרטי הפונה על פי חוק לקבל אישור.

אפרים כהן: לכן ההיתר שניתן הוא למעסיק ולא לחברת כוח אדם.

איוב קרא: אני חושב שבסיטואציה הנוצרת פה, שיש עשרות אלפים של ברחנים, אין דרך טיפול אחרת, אלא להקים גוף מרכזי.

איוב קרא: אני מצפה שמשרד העבודה והרווחה, וגם משרד הפנים ייזמו מצדם.

איוב קרא: הצעת החקיקה, היא לשם לחץ על הגופים כדי שיזדרזו לעשות זאת.

מזל מנור: השר מינה ועדה בראשות מנכ"לים, שהגישה בימים אלה את מסקנותיה, ובין היתר הוזכר נושא הברחנים.

אפרים כהן: קיימת היום בעיה בחוק הסיעוד.

אפרים כהן: הביטוח הלאומי יצא במכרז להעסקת חברות, והיום יש טענה צודקת, שאנשים שמגיע להם לקבל כסף לפי הניקוד שנקבע על ידי אותה ועדה, לא תמיד מקבלים זאת מחברות, ואז יש להם בעיה לממן את השלמת השכר לעובד הזר.

אפרים כהן: אני מציע שנקיים התייעצות בנושא הזה.

איוב קרא: אני רוצה להמשיך בדברי הסיכום.הוועדה גם פונה למשרד הפנים כדי שיידע את הציבור, שהעסקת עובד זר, לא במקום המצוין ברשיון, הינה עבירה  על החוק.

איוב קרא: הוועדה מודאגת מעצם העסקת עובדים זרים במשרדי הממשלה, על אף החלטת הממשלה על איסור העסקת עובדים זרים ללא היתר, ומודאגת מעצם פניות גורמים בכירים בממשלה להסדרת מעמדם של עובדים לא חוקיים.

איוב קרא: משרד הפנים מצהיר בוועדה, כי נכים שננטשו על ידי עובדים זרים, אפשר יהיה להעסיק במקומם עובדים זרים ששוהים בישראל.

איוב קרא: הוועדה פונה למשרד העבודה, בדרישה להקשות במתן היתרים ורשיונות להקמת חברות ליבוא עובדים, וגם דורשת הענשה נגד אותם חברות שמעסיקות עובדים בצורה בלתי חוקית.

איוב קרא: לוועדה דווח על 32.000 עובדים זרים המועסקים בצורה חוקית, ועל עוד כמוהם בלתי חוקיים, תופעה שמשרדי הממשלה רק בכוחות משותפים יוכלו למגר אותה, ולא לגלגל אותה ממשרד למשרד.

איוב קרא: תודה רבה אני נועל את הישיבה.