הוועדה המיוחדת לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי, כנסת 15, פרוטוקול מספר 72, 2001-11-27 11:00

ענת מאור: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולקבל בברכה רבה את ראש המועצה אשכול ואת כל נציגי הדרום והנגב שבאו אלינו.

ענת מאור: אני חושבת שקיום יום הנגב בכנסת הוא רעיון חשוב לכולנו.

ענת מאור: כמי שקראה אתמול את המאמר של פרופסור זאב צחור ממכללת הנגב, אני רוצה לומר שאני מקווה שבאמת לא יהיו אלה רק נאומי סרק על עתיד הנגב אלא מחויבות אמת שהכנסת, הבית הזה ייקח על עצמו.

ענת מאור: אני רואה את עצמי כשליחה של הדרום והנגב בבית הזה, ונדמה לי שכל השותפים לישיבות יודעים זאת.

ענת מאור: יחד עם כל עם ישראל אני רוצה להביע צער על האסון הנוראי שנטל מאתנו שלושה מטובי המדענים במדינת ישראל כששניים מהם עסקו באופן ישיר בנושא מדע ורפואה, פרופסור עמירם אלדור, פרופסור יעקב מצנר ואבישי ברקמן, שנפלו בתאונת מטוס בשליחותם המדעית.

ענת מאור: גם הוועדה הייתה בקשר אתם וזו באמת אבדה גדולה מאוד לישראל.

ענת מאור: בשמי ובשם חברי הוועדה אני רוצה להביע תנחומים למשפחות.

ענת מאור: 1.

ענת מאור: טכנולוגיית שיבוט רפואי – השלכות וסיכונים

ענת מאור: בעזרת חבר הכנסת לשעבר חגי מרום , בשנת 1999 חוקקה הכנסת חוק והחוק תקף לחמש שנים.

ענת מאור: כבר הייתה לנו ישיבת ביניים אחת בנושא.

ענת מאור: אני חושבת שנושא המדע, קידומו, ההגנה עליו, פיתוחו, עידודו והשקעה בו, ואי-כניעה להתקפות, זה דבר מאוד חשוב.

ענת מאור: אם זו האתיקה והדברים שכולנו רגישים ויודעים, במיוחד כבני העם היהודי, הרי שזו חלק מהאחריות שלנו כבית המחוקקים.

חרמונה סורק: מדובר ברעיון להשתמש בביציות שנתרמות למטרות הפריה ולא נעשה בהן שימוש, על-ידי כך שמנטרלים את החומר הגנטי של הביצית, מחדירים חומר גנטי של תורם שהוא נאמר זקוק לטיפול רפואי כמו השתלת תאים או רקמות, ושואפים להגיע לזה שהחדרת החומר הגנטי תעורר גם התפתחות כמו של עובר במבחנה בשלבים מוקדמים מאוד שלו, עד כדי כך שאפשר יהיה לבודד מהטרום עובר הזה תאים שניתן למיין אותם במבחנה או בצלחת במעבדה וזאת כדי שאפשר יהיה בסופו של דבר להשתיל את התאים האלה לאותו חולה בלי שתהיה דחיית רקמות, מפני שהמטען הגנטי יהיה בעצם שלו.

חרמונה סורק: יש בזה כמה שלבים שהם בעייתיים ברמת המחקר ויש בזה בוודאי כמה השלכות שהן בעייתיות מבחינת האתיקה.

חרמונה סורק: ברמת המחקר.

חרמונה סורק: המחקר שפורסם אתמול הראה שאפשר לקבל משהו שנראה כמו תאים מתחלקים ולא יותר מזה.

חרמונה סורק: העוברים שהצליחו החוקרים האלה לפתח היו באמת ממקור אדם, הוחדרו להם תאי עור של אדם, אבל העוברים האלה לא עברו שלב של הרבעה וזה בהחלט בלתי מספיק.

חרמונה סורק: התפתחות עובר-אדם היא תהליך מאוד מורכב ולמעשה חלק ניכר מהעוברים לא מגיעים בכלל לרמה של השתרשות ברחם ובוודאי לא התפתחות תקינה.

חרמונה סורק: כל החוקרים הדגישו שלא היה בכוונתם לעשות מה שעשו על-פי חוק בישראל, הם לא התכוונו בכלל להגיע לרחם, אבל הם גם לא הצליחו להגיע לשלב שהם כן התכוונו להגיע אליו.

חרמונה סורק: זה דבר שחשוב לדעת וחשוב לדעת שיש פה עוד הרבה מה לחקור.

חרמונה סורק: אחרי הפרדת התאים ישנו קושי מחקרי בהכוונה של התאים האלה להתמיינות לפי הכיוונים שמעונינים בהם.

חרמונה סורק: הכוונה כזו נעשית היום רק בתאי מוח.

חרמונה סורק: למרבה הדאבה זה אחד המחקרים שעמירם אלדור זיכרונו לברכה באמת השתתף בהם.

חרמונה סורק: השתלה של תאי מח עצם אכן משמשת היום להצלת חיים של חולי סרטן שחייבים להקרין אותם, והשתלת מח עצם שלהם מצילה אותם.

חרמונה סורק: אלה תאי גזע של אדם מבוגר.

חרמונה סורק: כאן אנחנו מדברים על תאי גזע שמופקים מעובר.

חרמונה סורק: השתלה, מעקב ובקרה של תאים כאלה נתונים בבעיה ביולוגית נוספת.

חרמונה סורק: להערכתי, ואני אשמח לשמוע הערכות של אחרים, בלי ניצולים נוספים בחיות מעבדה, אין שום סיכוי לזה.

חרמונה סורק: כל שלא הייתה צריכה להיות כל ההשתלחות בחוקרים שעושים ניסויים בלעדיהם לא תהיה הצלת חיי אדם, גם אם הם בבוקר באו בלי כוונה להציל בן-אדם ספציפי.

חרמונה סורק: בדבר הזה צריך להכיר.

חרמונה סורק: ועדת הביו-אתיקה של האקדמיה היא ועדה מייעצת שדנה בהיבטים השונים של המחקרים האלה והיישומים העתידיים שלהם ובהשלכות האתיות, הדתיות והמוסריות של הנושאים האלה, היא כוללת מומחים מכל מיני תחומים של מדע, משפטים, מוסר ואתיקה.

חרמונה סורק: אין בהלכה יהודית ואין בהלכה מוסלמית מניעה לביצוע מחקרים כאלה.

חרמונה סורק: למעשה הדת היחידה שבאמת מתנגדת היא הדת הקתולית שרואה בשלב של הפריה יצירה של בן-אדם שלם ולכן היא מתנגדת לכך.

חרמונה סורק: בניגוד לזה, גם הדת היהודית וגם הדת המוסלמית רואות בהתפתחות ביולוגית תהליך רציף שיש בו הרבה מאוד שלבים ופה יש לעובר המתפתח פוטנציאל אבל הוא עדיין איננו אדם שלם.

חרמונה סורק: תוך כדי שמגינים – מה שבלי ספק צריך לעשות – על תרומת ביציות שתיערך על-פי כל כללי התרומה החשובים לכולנו, על מניעה של כל פגיעה באיכות הטיפול וצמצום ככל האפשר של סיכונים לתורמות של ביציות כאלה או של עוברים שהוקפאו ולא ייעשה בהם שימוש, אין הוועדה רואה בזה מניעה אלא להפך, הוועדה מברכת על ניסויים שנותנים תקווה עתידית להתפתחות חדשה בתחום הרפואה כאשר אנחנו יודעים שבעיקר מחלות ניווניות או התקפי לב הן גורם שמשקלו בחברה הישראלית הולך ועולה עם עליית תוחלת החיים.

חרמונה סורק: כאן מדובר בפיתוח תאי גזע שאולי אפשר יהיה להזריק אותם לחולים אחרי התקפי לב כדי ליצור רקמת שריר שאיננה רקמת צלקת שתאפשר החלמה יותר טובה.

חרמונה סורק: הזרקת תאים לחולי אלצהיימר או פרקינסון כדי לאפשר רגנרציה במוח, מה שאנחנו לא יכולים לאפשר היום, טיפול בחולי סוכרת על-ידי הזרקת תאים דבר שיאפשר תפקוד תקין בלי אינסולין – אלה מטרות מאוד מאוד חשובות.

חרמונה סורק: בלי עידוד המחקר אין להן שום סיכוי.

חרמונה סורק: לדעתי הפרסומת מוקדמת מדי.

ענת מאור: 2.

ענת מאור: קידום המדע והמחקר בנגב

אריה שומר: אני אומר משהו מההיסטוריה.

אריה שומר: כשעזר ויצמן היה שר המדע הוא אמר לי שהוא הולך להיות שר המדע אבל בינו לבין המדע קיים רק השם.

אריה שומר: הגענו יום אחד לבאר-שבע לביקור במטרה לקדם שם נושא שנקרא ביו-טכנולוגיה.

אריה שומר: אמר עזר ויצמן שהנושא יתוקצב במיליון שקלים וזאת כאשר כל תקציב משרד המדע היה 15 מיליוני שקלים.

אריה שומר: תקצבנו את התוכנית והתקציב ניתן עד היום.

אריה שומר: משרד המדע, התרבות והספורט יש לו כסף, אמנם לא מספיק, ויש לנו רצון עז מאוד לראות את המקור בנגב וכאן אני מתייחס לכל מה שקשור עם הנגב ולאו דווקא רק באר-שבע.

אריה שומר: אני חושב שפנינו לאזור הנגב בצורה רצינית ביותר ולכן אני מברך על קיום יום הנגב בכנסת ועל הדיון שמתקיים כאן.

אריה שומר: קשה מאוד בישיבה כזאת שהיא ישיבה שמדברת על נושאים שונים לומר שכל תקציב שנקבל במשרד נעביר לנגב, אבל אני רוצה לומר לכם שהנגב לא יהיה פריפריה אלא אנחנו חושבים שגם בתרבות וגם בספורט אבל במיוחד במדע אנחנו רוצים לתת הרבה מאוד משאבים לנושא הזה של המדע והמחקר בנגב.

אריה שומר: אני חושב שב25- השנים הבאות – ואני אומר את זה כמי שליווה מחקר מסוים או מחשבות מסוימות, כמנכ"ל בית הנשיא ואחר-כך כמנכ"ל במשרד ממשלתי – מדינת ישראל צריכה להסתכל על הנגב כאחד המקומות בו צריכים להשקיע.

אריה שומר: אני אומר שהנגב צריך להיות מלא בכל הנושאים.

אריה שומר: אם מותר לי לומר, אני חושב שאנחנו במשרד עושים עבודה מצוינת עם המדענים הראשיים של המשרדים השונים ואנחנו משתפים פעולה ורוצים לראות את הנגב וכל מה שכרוך בו כשותף בנושאים השונים.

אריה שומר: צריך לראות את שדה בוקר ואת אוניברסיטת בן-גוריון בבאר-שבע והדברים שנעשים שם.

אריה שומר: לפני כחודשיים-שלושה היינו בחבל אילות ולאנשים שגרים שם יש מחשבות רציניות לעשות מחקר ופיתוח.

אריה שומר: לנו יש מרכזי פיתוח במספר מקומות בארץ כשהמרכזים האלה לא תמיד מקבלים את המשאבים הנכונים והאמיתיים כי קשה מאוד לכסות את כולם, אבל יש לנו מגמה – ברמת השר, ברמת המדענית הראשית וברמת המשרד כולו – לראות במה ניתן לעזור למחקר והפיתוח הזה שאנחנו חושבים להקים בחבל אילות, מרכז שעובד כרגע עם מספר פרופסורים מהאוניברסיטה העברית בירושלים שרוצים לפעול שם.

אריה שומר: אני חושב שהאזור הזה הוא חשוב מאוד.

אריה שומר: שוב, אני מברך על היוזמה כאשר ועדת המדע וטכנולוגיה לקחה על עצמה להיות שותפה אמיתית לנושא של הנגב.

אריה שומר: אנחנו במשרד מתכוונים החל משנת התקציב החדשה להיכנס לפרוייקטים מאוד רציניים בתרבות ובספורט אבל מעל הכל אני מדבר על נושא המדע.

אריה שומר: אנחנו לא רוצים לבנות אוניברסיטה חדשה אלא להצטרף לדברים שקיימים בנגב ויכולים לעזור מאוד לפריפריה בתחומים עליהם אנחנו אמונים.

אריה שומר: דיברתי על הנושא הזה של מחקר ופיתוח בחבל אילות ויכול להיות שהמדענית הראשית תאמר לי שרצתי יותר מדי מהר, אבל רצתי.

אריה שומר: שמנו קדימה ועשינו את זה.

אריה שומר: בשנה הבאה אנחנו נעסוק בנושא החלל ונקצה לכך תקציבים.

אריה שומר: ממשלת ישראל ראתה לנכון להקציב לנושא החלל חמישים מיליוני שקלים שאמנם חולקו לשלוש שנים בעוד אנחנו רצינו את התקציב הזה לשנה.

אריה שומר: בנושא הביו-טכנולוגיה אנחנו רואים את אזור הנגב כאחד מאבני הדרך לקידום הנושאים השונים.

אריה שומר: אנחנו נבצע את הדברים שאנחנו מתכוונים אליהם ואני מקווה שנשתף את כל הישובים באזור הנגב אבל כמובן מדובר באזורים מאוד מסוימים כמו אזור באר-שבע, אזור אשקלון ואשדוד, האזור הדרומי יותר כמו מצפה רמון ודימונה.

אריה שומר: אני מברך את היושבת-ראש ואת חברי הוועדה על ששמתם דגש על הנושא הזה.

ענת מאור: אני רוצה להסב תשומת לב לארבעה יעדים בהם אנחנו מטפלים ולהם אנחנו רוצים תשובות יותר ברורות.

ענת מאור: 1.

ענת מאור: נושא הביו-טכנולוגיה.

ענת מאור: כאן אנחנו מבינים שזה הפרוייקט שהממשלה הקציבה לו כספים.

ענת מאור: הוועדה קיימה ביקור בעומר וגם במיגל בצפון.

ענת מאור: היו לנו שתי פניות למשרד המדע ולממשלה כולה ובה ביקשנו שכל הביו-טכנולוגיה לא יהיה בהרצליה, כפר-סבא ותל-אביב אלא יהיה באוניברסיטת בן-גוריון בדרום ובמיגל בצפון.

ענת מאור: אנחנו מבקשים לקבל תשובה גם ממשרד התשתיות, גם ממשרד המדע וגם מהממשלה האם לכך ייועד התקציב הנוכחי.

ענת מאור: 2.

ענת מאור: היינו בביקור במצפה רמון ביום הנגב לפני שנה והביקור כלל ביקור מאוד מרשים במצפה הכוכבים ובמרכז מדע רמון.

ענת מאור: התבשרנו על צמצום תקציבים במרכזי המדע.

ענת מאור: פגשנו חוקרות וחוקרים נהדרים כולל עולים חדשים.

ענת מאור: אני יודעת שבנושא מצפה הכוכבים יש את הדילמה אם לעשות זאת דרך ספרד והשאלה אם עושים זאת באמצעות חו"ל, מה המשמעות כאן.

ענת מאור: 3.

ענת מאור: נושא ים המלח, נושא שלפני שבועיים-שלושה הקדשנו לו ישיבה.

ענת מאור: סיירנו במקום וראינו את שקיעת ים המלח והבולענים כאשר הנושא הזה הוא חלק לא רק מהמדע אלא מהנוף וההוויה הישראלית.

ענת מאור: 4.

ענת מאור: נושא רעידות האדמה במרכז וכאן אין התקדמות מספקת.

ענת מאור: זה נושא שקשור לכל הארץ, אבל מתייחס לדרום.

ענת מאור: 5.

ענת מאור: החקלאות הימית.

ענת מאור: בהמשך הישיבה נרצה לקבל התייחסות לנושאים אלה.

אברהם דבורי: בסך הכל אנחנו רואים בנגב כפוטנציאל או הרזרבה היחידה שיש לפיתוח המדינה בכל התחומים.

אברהם דבורי: לצערי לאורך השנים אנחנו רואים אפליה כמעט מתמדת גם בתקציבים וגם במשאבים לכל מה שיש בו ראייה עתידית.

אברהם דבורי: התוצאה היא שמאוד קל להעביר לנגב – בגלל השטח הרב במקום, בגלל שהאדמה קצת יותר זולה – את כל הג'אנק של מרכז הארץ.

אברהם דבורי: אני לא צריך להזכיר את הביוב, את דודאים וכולי, כאשר מספרים לך שזה משתלם, שעולה כסף לשנע כאדר בכלל לא חשוב שעולה כסף לשנע, האדמה זולה וכדאי לשים את זה בנגב אבל דווקא את הדברים שבאמת כדאי לשים בנגב לא מביאים.

אברהם דבורי: את כל תעשיות ההיי-טק לגביהן המרחק הוא חסר משמעות, אותן לא מעבירים ואף אחד לא חושב שאת זה צריך להעביר וזה יותר פשוט להעביר מאחר שאין פה שום משמעות למרחק ולנגב יש כאן יתרון יחסי.

אברהם דבורי: אני רוצה לומר לכם שבתחילת שנות ה90- הייתה תקווה אדירה עם העלייה הגדולה שהגיעה כאשר בבת-אחת הגיעו הרבה מאוד עולים ורובם הגיעו לנגב.

אברהם דבורי: בנגב יש לנו אוניברסיטה שמצמיחה הרבה מאוד אקדמאים, אוניברסיטה גדולה וטובה שהיא אחת הטובות בארץ, אבל עוד לא ראיתי שמישהו הקים ועדת חקירה שתבדוק למה כל מי שיכול לעזוב את הנגב, עוזב את הנגב.

אברהם דבורי: בצורה כזו לא מפתחים עתיד.

אברהם דבורי: זה שיש את חוק עידוד השקעות לתעשיות כושלות במרכז, מעבירים אותן לנגב ואחרי חמש שנים הן פושטות את הנגב, כך לא מפתחים את הנגב.

אברהם דבורי: את הנגב אפשר לפתח ברצינות רק אם רואים בו באמת את הפוטנציאל היחידי של המדינה וכך מתייחסים אליו.

אברהם דבורי: אף ממשלה, ואני אומר לכם בכל הרצינות, לא עשתה את זה בצורה משמעותית וללא משוא פנים.

אברהם דבורי: אפשר לראות את זה בנתוני כמעט כל המשרדים השונים.

אברהם דבורי: מר שומר ציין לטובה את משרד המדע ואני מוכרח לומר שיש משהו בדבריו ובהתייחסות משרד המדע, התרבות והספורט בשנה האחרונה, אבל בנשימה אחת אני מתייחס לסכום הכסף שמוקצב.

אברהם דבורי: בסך הכל המשרד כולו מתוקצב בצורה לא הגיונית לאור הצרכים העתידיים ולאור מצב המשק.

אברהם דבורי: אני אומר שצריך להתייחס אל הנגב לא רק כאל שטח אלא כאל אנשים שחיים ורוצים לחיות בו ולכן צריך לחשוב מה נותנים לנגב כדי שאנשים ירצו לחיות בו, מה נותנים לעולים חדשים כדי שירצו להשתקע במקום לא רק בגלל שהמקום זול אלא גם בגלל שהמקום טוב.

אברהם דבורי: המערכת הזו היא מערכת לא של תחום אחד אלא המערכת היא רב-מערכתית.

אברהם דבורי: אני אומר שצריך לתת תעסוקה ברמה גבוהה, צריך לתת דיור ברמה גבוהה, צריך לתת חינוך ברמה גבוהה, צריך לתת תרבות ברמה גבוהה ואז אנשים יישארו בנגב ובעיקר כאן אני מתייחס לעולים החדשים.

אברהם דבורי: אני אומר את הדברים מתוך ניסיון באזור שלי באופן ספציפי.

אברהם דבורי: אני חי בתחושה שאף אחד לא יודע מה זו מועצה אזורית אשכול.

אברהם דבורי: קיבלתם חוברות שמתארות את המקום ועל העטיפה אתם יכולים לראות תמונה יפה של גשר החבלים ונחל הבשור.

אברהם דבורי: זו המועצה האזורית אשכול.

אברהם דבורי: מועצה אזורית נמצאת על 760 אלף דונם, רמת החינוך היא אחת הטובות בארץ, בוגרי צבא הולכים כולם למסלול אקדמי.

אברהם דבורי: רבותיי, אנחנו נמצאים בגבול מול מיליון ומאתיים אלף פלשתינאים ברצועת עזה שמכפילים את עצמם כל עשרים שנה ובאזור שלי, אני יכול להוכיח שיש ישובים שכל עשר שנים קטנים במחצית ממספר התושבים.

אברהם דבורי: מישהו צריך לשאול למה זה קורה.

אברהם דבורי: האקלים אצלנו הכי טוב בארץ.

אברהם דבורי: אנחנו הנגב הצפוני, אבל האזור המערבי ויש לזה השפעה על מזג האוויר.

אברהם דבורי: כל שנה כשבודקים את הנתונים, כמה השקעות ניתנו וכולי, רואים שבאיזשהו מקום לא מתייחסים אלינו ברצינות.

אברהם דבורי: כשאני אומר שלא מתייחסים אלינו ברצינות, זה אומר שהמדינה לא מתייחסת אל עצמה ברצינות.

אברהם דבורי: את הדברים שאמרתי כאן אומרים גם בוועדות הכנסת הנוספות.

אברהם דבורי: ביקשנו להציג בפניכם שלושה תחומים כשלכל אחד יש ביטוי מסוים ליתרון היחסי של הנגב.

אברהם דבורי: אנחנו רוצים להציג כאן מרכז לפיתוח כל מה שקשור לניצול אנרגיה סולרית באזור ירוחם.

אברהם דבורי: אנחנו רוצים להציג את נושא המחקר והפיתוח בקריית המדע באוניברסיטת בן-גוריון, כאשר נושא פיתוח קיים בתחום המחקר והפיתוח שהוא בתחום הטכנולוגי וגם בתחום החקלאי.

אברהם דבורי: אני רוצה להתנצל על כך שבגלל אי-הבנה לא נוכל להביא לכאן מישהו שיציג את נושא המחקר והפיתוח בתחום החקלאי.

אברהם דבורי: בגלל תנאי מזג האוויר האזור שלנו הופך להיות הגן החקלאי של מדינת ישראל.

אברהם דבורי: אם תהיה חקלאות בעתיד, היא תהיה בנגב, ואם היא תהיה רלוונטית מבחינת המשק הלאומי והעולמי, זה תלוי רק בפיתוח המחקר והפיתוח.

אברהם דבורי: היתרון היחסי שיש לנו בחקלאות הוא בידע החקלאי.

אברהם דבורי: אם מצליחים לפתח שיטות גידול חדשניות וגידולים חדשניים, עד שלומדים אותנו יש לנו שלוש-ארבע שנים להיות ראשונים ויחידים בשוק, וזה הדבר שנותן לנו את היתרון היחסי.

אברהם דבורי: אני מזמין אתכם לבקר בהזדמנות במחקר ופיתוח דרום שזה המחקר והפיתוח החקלאי שפותח בארץ, ואפשר לראות איזה נסים ונפלאות קורים שם.

אברהם דבורי: הנושא השלישי והאחרון הוא נושא החינוך למדע והקמת מוזיאון למדע.

אברהם דבורי: אנחנו רואים בנושא המדע – גם בחקלאות וגם בתעשייה – כשהוא לא מנותק מהחינוך.

אברהם דבורי: אנחנו מדברים על חינוך מהגיל הרך, עבור בית-הספר היסודי, בית-הספר התיכון והאוניברסיטה.

אמנון עינב: הנושא הראשון קשור בנושא של אתיקה ומדע, במקרה זה הנושא של הביו-טכנולוגיה.

אמנון עינב: אני חושב שקיים מושג או אנחנו לפחות צריכים להסתכל על המושג של אתיקה ואנרגיה ולקשור את זה עם סוגי האנרגיה שמותר לנו להשתמש או שרצוי שנשתמש בהם עכשיו והכמויות שאנחנו יכולים להשתמש בהן מבלי להזיק לדורות הבאים.

אמנון עינב: הדבר הזה קיים, הדבר הזה גם הוא נושא של אתיקה וזה מקשר אותנו ישר לתחום של האנרגיה הסולרית.

אמנון עינב: גם כאן הייתי רוצה להיאחז באילן ענק.

אמנון עינב: בן-גוריון כתב בשנות ה50- נייר שנקרא דרומה.

אמנון עינב: אם לא קראתם אותו, כדאי שתקראו אותו.

אמנון עינב: בנייר הזה הוא מתייחס בעצם לתפקיד של הנגב ובעצם מתייחס גם לנגב כאל מצבור ממנו ניתן יהיה להוציא אנרגיה ולהשתמש בה להתפלת מים.

אמנון עינב: מי שרוצה לראות חזון אמיתי, ראוי שיקרא את המאמר הזה.

אמנון עינב: הכנתי כאן הרבה חומר ואני לא יודע מה ממנו אני אציג ומה לא, מפני שאולי חלקו מיותר.

אמנון עינב: במשרד התשתיות – נמצאים כאן עמיתיי, דוקטור אברהם ארביב שעוסק באחריות על מו"פ ויוסי דברסקי שאחראי על אגף תשתיות ושימור אנרגיה – אנחנו עוסקים כבר הרבה שנים בניסיון לקדם את הנושא של אנרגיות חלופיות כאשר בארץ מדובר באנרגיה סולרית כי יש הרבה מאוד מהמשאב הזה בארץ ויש גם אנרגיית רוח שאותה אנחנו מנסים לקדם.

אמנון עינב: בתקופה האחרונה אנחנו עושים מאמצים להשתמש בביו-מסה או למחזר או להפוך אשפה לאנרגיה אבל ללא הצלחה יתרה וזאת בגלל הסיבות הפשוטות שעדיין לא הפנימו את אותה מסקנה שהצגתי קודם של האחריות שלנו לדורות הבאים, ועדיין לא הפנימו את העובדה שעבור אנרגיה נקייה צריך לשלם סכומים יותר גדולים ממה שיוצא בתחשיב מפני שבתחשיב של עלויות האנרגיה הקונבנציונאלית לא מכניסים את הפגיעה בסביבה ולא מכניסים נזקים מסוימים שאם היו מביאים אותם בחשבון, היו רואים כמה שהיא יקרה כפי שהדבר הזה מתחיל להיראות בהרבה מקומות בעולם.

אמנון עינב: במקומות מסוימים לגבי טיפול באשפה מטילים מס על אשפה כדי שניתן יהיה להשתמש במס הזה לצורך הפיכה לאנרגיה.

דוד פיימן: אם כן, כפי שאתם רואים יש תשתיות סולריות ממש באמצע הנגב, במקום שניתן לעשות את המקסימום.

דוד פיימן: בשקף הזה אתם רואים תמונה של המרכז לאנרגיית השמש בשדה-בוקר.

דוד פיימן: כאן אתם רואים את אחת מתשע התחנות הסולריות שהקימו בארצות-הברית כשהתחנות האלה עובדות בצורה תקינה ביותר.

דוד פיימן: בספטמבר ביקרתי בחמש תחנות כאלה ואמנם לא כתוב שזו טכנולוגיה ישראלית, אבל הן פועלות בצורה תקינה.

דוד פיימן: אני רוצה להתייחס לטכנולוגיה סולרית שדי מוזנחת בארץ מכיוון שהיא טכנולוגיה לא יקרה.

דוד פיימן: מערכות כאלה יש לאלפים באירופה, בארצות-הברית וביפן.

דוד פיימן: במיוחד המערכות האלה פועלות באירופה, שם קיימת מחצית קרינת הנגב מזו שקיימת בנגב ולכן מערכת כזו בנגב יכולה להוציא פי שתיים חשמל באותה השקעה שמתבצעת באירופה, אבל המערכת לא נפוצה בארץ.

דוד פיימן: במחקר שעשינו יצא שעלות המערכת תהיה ששה דולר ל-ואט וכדי להיות תחרותי עם חברת החשמל זה צריך לעלות פחות מ1,5- דולר ל-ואט.

דוד פיימן: זאת אומרת, יש לנו פקטור שלוש-ארבע לרעת אנרגיית השמש.

דוד פיימן: לפני שבוע הייתי בוועדה בינלאומית באיטליה, לשם הוזמנו מומחים מכל העולם כדי לדון בנושא ושאלו אותי למה החשמל בארץ כל כך זול, כי בקליפורניה משלמים שלושים סנט לקילוואט, באיטליה שלושים סנט לקילוואט ובגרמניה חמישים סנט לקילוואט.

דוד פיימן: אנחנו רוצים להצמיד את תוצאות המחקרים הרבים שלנו לפרוייקט ירוחם ולהציע הדגמה על-מנת שנוכל לשפר את מראה המבנה בו מתגוררים האנשים, וכאשר מוסיפים פאנלים כאלה משפרים את הדימוי העצמי של התושבים ומקטינים באלף שקל לשנה את העלויות של כל משפחה לחשמל.

דוד פיימן: כל זה זו טכנולוגיה שקיימת, אבל יש לנו במרכז את המפתח לעתיד בתחנה סולרית של 400 מטרים מרובעים ואנחנו רוצים לרכז את 400 המטרים המרובעים למטר אחד מרובע של שמש כדי לייצר מאה קילוואט.

דוד פיימן: אם משווים בין עלות של תאים לבין העלות של צלחות, אנחנו יכולים להגיע לדולר אחד ל-ואט.

דוד פיימן: זאת אומרת, למחיר שיהיה תחרותי.

דוד פיימן: אילו היה לנו חשמל מבוסס על צלחות כאלה - בקו האדום אני מציין את התרומה של תחנה סולרית מבוססת על צלחות כאלה – בביקוש היומי יכולנו לחסוך בסך הכל ארבעים אחוזים של התצרוכת.

דוד פיימן: זה לא אומר לסגור את התחנות הקיימות כי באנרגיית שמש אי-אפשר לייצר חשמל בלילה, אבל אם אפשר לייצר ארבעים אחוזים של כל החשמל מאנרגיית שמש, לא צריכים להמשיך ולהוסיף כל הזמן תחנות מזהמות.

דוד פיימן: בשקף הזה יש תוכנית מעשית עם ציוני דרך כאשר מדובר בפרוייקט של שלוש שנים עם השקעה ממשלתית בסכום של מיליון וחצי דולר כדי להפוך את הצלחת הגדולה בשדה בוקר לתחנה פועלת שתאפשר לנו לבדוק את כל העלויות הנלוות.

דוד פיימן: כאן אתם רואים פרוייקט של שנתיים עם השקעה של תעשייה.

שמעון אלפסי: זה נוף טיפוסי לירוחם.

שמעון אלפסי: ירוחם היא סולרית ובעצם בהשקעה לא גדולה כבר יש החלטה להקים את מאה המגה-ואט הראשונים, ובאמצעות זה ניתן להפוך מדבר שלם, לקצור את השמש ולהפוך את זה למשהו אמיתי.

שמעון אלפסי: המיקום ליד ירוחם ייצור את ההשלכה על ירוחם, את היכולת לחבר לאזור תעשייה ירוק.

שמעון אלפסי: אני מניח שאתם מכירים את איזו 14,000, תקני איכות סביבה באירופה.

שמעון אלפסי: כרגע באירופה במרכיבים שונים במדינות שונות יש חשמל מאוד גבוה והוא בא לידי ביטוי בסבסוד האנרגיה הנקייה או לחילופין בקנסות על ייצור אנרגיה לא נקייה ודרך זה בעצם רוצים לעודד ללכת לאנרגיה נקייה.

שמעון אלפסי: הצפי שתוך שנתיים האיחוד האירופאי יוציא תקן שמי שרוצה לעבוד אתו – כמו איזו 9000 ואיזו 14,000, תקני איכות סביבה – יצטרך לעמוד גם בנושא של אנרגיה נקייה ואז אנחנו נמצא את עצמנו עומדים בפני שוקת שבורה.

שמעון אלפסי: כבר בן-גוריון אמר שהשמש כמקור אנרגיה מהווה את הכיוון ואם נלך לשם, בעצם אנחנו עוקפים את הבעיה המרכזית של מדינת ישראל שזו בעיית האנרגיה.

שמעון אלפסי: אנחנו ביקשנו להקים ועדת היגוי בראשות שר המדע והתרבות מר מתן וילנאי והוא הסכים לכך.

שמעון אלפסי: חגית מסר-ירון, המדענית הראשית, נרתמה לעניין אף היא.

שמעון אלפסי: גם ממשרד התשתיות קיבלנו אהדה לעניין.

שמעון אלפסי: בקול קורא הראשון לא הצלחנו לבצע מספר פרוייקטים, אבל אנחנו משפרים עמדות ונראה איך נוכל לעשות פרוייקטים אחרים.

שמעון אלפסי: באמצעות ועדת משנה של ועדת החינוך רצינו להטמיע את הנושא גם בעיר.

שמעון אלפסי: צריך לזכור שבירוחם מתגוררים 10,000 תושבים ואם הולכים לנושא, ניתן לעשות אותו בגדול.

שמעון אלפסי: יש אלמנטים שאפשר לעשות בפיתוחים שיבוצעו על-ידי הנדסאים שיעסקו בחשמל וחשמל סולרי ואפילו עד להקמה של קבוצה בשיתוף עם חברה שמייצרת אלמנטים סולריים ומשרד המדע, הקמה של קבוצה שתתחרה.

שמעון אלפסי: היום מכל העולם מגיעים משלחות שממומנות על-ידי התעשייה ואני חושב שישראל יכולה לייצג בכבוד קבוצה ובעלות מאוד קטנה לשים את הדגש על המפה ולומר שישראל לא מפגרת אלא מקדימה.

שמעון אלפסי: צריך להתייחס גם לנושא של תכנון ובניית שכונה סולרית, תכנון מבנה בני ביתך סולרי, כאשר הכנסנו תקנון בפרוייקט בנה ביתך האחרון בנושא הסולרי.

שמעון אלפסי: ישנם היום ספרים שמדריכים איך לבנות בית סולרי.

שמעון אלפסי: זאת אומרת, אנחנו צריכים לצמצם פערים.

שמעון אלפסי: זו המצגת של החברה ההולנדית שהתחילה בפרוייקט בפברואר 2001.

שמעון אלפסי: כאן החברה מציגה את פרוייקט הבתים הסולריים.

שמעון אלפסי: בסופו של דבר ממשלת הולנד הלכה אתם על פרוייקט שלם וכאן הם מראים את הירידה לאורך השנים בעלות פר מגה-ואט.

שמעון אלפסי: ניתן לראות שבשנת 2005 התעשייה תהיה עצמאית.

שמעון אלפסי: זאת אומרת, לנו יש חלון זמן מאוד מצומצם להגיע לשם.

שמעון אלפסי: זאת העיר המרספוט בהולנד וכפי שאתם רואים העיר כולה עם פאנלים סולריים.

שמעון אלפסי: העיר נמצאת צפונית להולנד וזה אומר שאם שם אפשר לעשות את זה באופן כלכלי, בישראל אפשר לעשות את זה באופן הרבה יותר גדול.

שמעון אלפסי: כאן אתם רואים את הפאנלים שניתן לעשות בהם הצללה ואלמנטים בבתים כדי להראות שכרגע משתמשים ב34- אחוזים, אבל אפשר להקים מרכז מבקרים או מרכז הדרכה לנושא הסולרי ולהקים נקודת עוגן של תעשייה שניתן לעשות בה דברים רבים.

שמעון אלפסי: כאן אתם רואים מוצרים שהיום נמכרים באמצעות האינטרנט.

שמעון אלפסי: זאת אומרת, הקרקע היא קרקע פורייה ורחבה שצריך להגיע אליה והדבר הזה יכול ליצור, יחד עם החלטה נכונה של משרד התשתיות בנושא של המאה מגה-ואט, 1,300 מקומות עבודה נכון לששה חודשים.

שמעון אלפסי: זאת אומרת, ירוחם ודימונה נמצאות בכותרות בנושא של אבטלה, אבל הבעיות יכולות להיפתר והאנשים יכולים להיכנס לעבודה.

שמעון אלפסי: בעניין הזה אפשר להפוך את הגלגל ולהיות מובילים ולא מובלים.

ענת מאור: אני רוצה לפנות דווקא למשרד התשתיות.

ענת מאור: כדי להציג את הנושא רציתם הרבה מאוד זמן, אבל בהשקעה אמרתם שיש לכם אפס שקלים.

אמנון עינב: אם תהיה סכמה של מימון ואני חושב שמשרד התשתיות באיזושהי צורה יהיה מוכן להצטרף למרות שאני לא יכול להבטיח דבר כזה.

ענת מאור: שם המשחק היום הוא איך אתה בסוף משווק את המחקר, את הידע ואת החזון.

ענת מאור: אנחנו רואים כאן שצריך לחשוב איך עושים בדיוק את אותו מעבר והמעבר הזה לא יהיה רק עם החזון של בן-גוריון הוא הכרחי כי בלי החזון לא יקרה כלום, אלא הוא יהיה בדיוק בנישה שאומרת איך ניתן לעשות את הדבר.

ענת מאור: אנחנו אומרים שזה ערך מוסף אבל זה צריך להיות ערך מוסף כלכלי ולא רק מחקרי.

ענת מאור: לכן אני חושבת שהכיוון הזה של הקשר בין הממשלה לבין גורמים כלכליים צריך להיות.

ענת מאור: יתכן מאוד שהנושא לא יהיה כלכלי בישראל אלא יהיה רק ליצוא ואני שואלת האם זה נבדק.

ענת מאור: עם כל הכבוד, אנחנו בכל-זאת מדינה קטנה.

ענת מאור: נניח שהפרוייקט בירוחם יצליח, אבל השאלה מה הפוטנציאל בארץ לעומת חוץ-לארץ.

ענת מאור: אם מצפים שרמת המודעות בארץ תעלה מאוד, צריך קודם כל לסיים את המלחמות, וכאן אני מכניסה פוליטיקה.

ענת מאור: במדינות בהן איכות החיים והסביבה קיימת, כל התפיסה לזה עלתה אבל אלה מדינות לא נמצאות במלחמה ואין להן קליטת עלייה וכל התרבות הפוליטית והציבורית היא אחרת.

ענת מאור: אני חושבת שהעובדה שהשקיעו בנושא אנרגיה סולרית הייתה חזון נכון.

ענת מאור: אני מבינה שהבעיה עכשיו היא לא רק מחקר ועוד מחקר אלא איך באמת מנסים להפוך את זה למשהו כלכלי ואז צורת החשיבה היא אחרת ואז זה לא קשור רק למשרד המדע ולוועדת המדע.

ענת מאור: אני חוזרת ואומרת שצריך גם לראות איך מציגים את הנושא בפני מקבלי ההחלטות בנושא השקעות וגורמים פרטיים.

ענת מאור: אם הרעיון הוא שזה יכול לעזור כתחליף או כהשלמה לאנרגיית חשמל, אני מבינה מכל התקשורת שיש בעיה דווקא עם חברת חשמל.

ענת מאור: אני חושבת יש כאן חלון הזדמנויות להתחבר לחברת החשמל.

ענת מאור: אם זה יהיה במקום עוד פרוייקט אחד כולל ארובות ואקולוגיה, זה דבר גדול אבל בעניין הזה אני שואלת מה מידת הקשר ההדוק שיש עם חברת החשמל והאם בכלל יש קשר עם חברת החשמל.

אברהם ארביב: הבעיה שלנו היא שהאוצר מנסה לנצל כל הזדמנות כזו כדי להכניס שינויים מבניים במשק כך שהדרך היעילה והמהירה ביותר לעשות זאת היא דרך חברת החשמל, אבל אם רוצים לעשות גם שינויים מבניים במשק, יש כוונה לעודד יצרנים פרטיים שזו כוונה מבורכת לחלוטין, אבל כאן אני חושש שבסופו של דבר הדברים האלה ייפלו ולא יתקיימו.

אברהם ארביב: אנחנו חייבים לשתף פעולה עם חברי הכנסת כדי לשנות את כללי המשחק אבל כל עוד כללי המשחק הכלכליים הם כפי הם היום, וכללי המשחק היום הם קפיטליסטיים, חייבים לעבוד לפיהם.

אברהם ארביב: לבוא עם פרוייקט בירוחם כאשר בכל דירה משקיעים מאה אלף דולרים כדי לחסוך לצרכן 800 שקלים בחודש, זה משהו שאף אחד שהוא שפוי לא יעשה זאת.

אליעזר זנדברג: אני מבקש, אם תוכלו לבוא לישיבה בעוד שלושה חודשים עם איזושהי התייחסות ותאמרו האם זה בכלל נבדק על-ידכם, האם הדבר הזה נשקל ומה המשמעויות.

ענת מאור: אנחנו עוברים לנושא הקמת קריית המדע ולנושא המחקר והפיתוח בנגב כאשר לנושא זה תתייחס פרופסור רבקה כרמי.

ענת מאור: לאחר מכן פרופסור ברכה רגר תשלים ותתייחס לנושא הבריאות והמחקר בדרום.

רבקה כרמי: הקדמה מאוד מאוד קצרה שמדברת על כך שרק לפני 10 או 11 שנים הייתה המלצה שדיברה על כך שאוניברסיטת בן-גוריון תישאר כקולג'.

רבקה כרמי: אני חושבת שזו הייתה החלטה נחושה מאוד - שבראשה עמד פרופסור אבישי ברוורמן - שגרסה שהאוניברסיטה לא תהיה קולג' אלא זו תהיה אוניברסיטה שהיא אחת הגדולות והטובות בארץ וגם בעולם.

רבקה כרמי: אני חושבת שבעשר השנים האחרונות באמת קרו דברים שאני לא יודעת אם הם קרו בסדר גודל כזה במדינה.

רבקה כרמי: מספר הסטודנטים השליש את עצמו, בקשות המחקר ומימון בקשות מחקר גדלו, התוצרת המחקרית-המדעית של האוניברסיטה גדלה.

רבקה כרמי: אני חושבת שזה לא המקום לציין את הדברים אבל אני בטוחה שהרבה אנשים מכירים את המטריה.

רבקה כרמי: הבעיה העיקרית היא שכחמישים אחוז מהסטודנטים שלנו הם אנשי הדרום, אנחנו תורמים כעשרים אחוזים לעובדי ההיי-טק במדינה באשר הם, אנחנו מייצרים כאלף מהנדסים לשנה בתחומים מאוד מבוקשים, אבל מספר האנשים שנשארים במקום הוא מצומצם ביותר.

רבקה כרמי: האוניברסיטה הזו ללא ספק במשך השנים האחרונות משמשת מנוף בלתי רגיל לקידום הנגב, גם בנושא המדעי אבל בעיקר – ועל זה אני רוצה לשים דגש – בנושא החברתי הקשה מאוד במקום הזה.

רבקה כרמי: המעורבות של האוניברסיטה היא בלתי רגילה, המעורבות של סטודנטים ושל חברי סגל בפרוייקטים שהם ביוזמת האוניברסיטה ושההשקעה הכספית בהם היא קטנה ביותר.

רבקה כרמי: כמו שאמרתי, הבעיה היא בעיית התעסוקה והבעיה של אחזקת כוח האדם היוצא מן הכלל במקום שלנו.

רבקה כרמי: העובדה היא שבשנים האחרונות פחות מחצי אחוז, שליש אחוז, מהשקעות קרנות הון סיכון במדינה הזאת הושקעו בדרום.

רבקה כרמי: כר הפעולה הוא בלתי נדלה ולכן אני רוצה להתרכז בשני פרוייקטים מרכזיים שאוניברסיטת בן-גוריון מבקשת להבין ושבלי עזרתה של ממשלת ישראל הם לא יוכלו להתקיים.

רבקה כרמי: אני רוצה להציג בקצרה את הנושא של קריית ההיי-טק וברכה רגר – אחת מאושיות האוניברסיטה בפקולטה שלנו – תציג את הנושא של המכון למחקר הביו-טכנולוגי במדעי החיים.

רבקה כרמי: הקמת קריית ההיי-טק, אני בטוחה שרובכם שמעתם עליה אבל היא בבחינת כל העניינים הפרוצדורליים מאוד מאוד מתקדמת.

רבקה כרמי: כאן יש חבירה של עיריית באר-שבע לאוניברסיטה בפרוייקט שעל פניו נראה אולי מגלומני, אבל זו הדרך היחידה להוציא את המקום הזה מבעיית התעסוקה, הכלכלה וגם החברה.

רבקה כרמי: מדובר בקריה שתשתרע בסופו של דבר על שטח של בערך 600 דונם.

רבקה כרמי: מדובר בסך הכל בשטח גדל של 600 דונם, מזרחית-צפונית לקמפוס הנוכחי, מתוכו שלב א' של 150 דונם אמור להיות מפותח ממש לאלתר.

רבקה כרמי: יש שלושה שטחים עיקריים בהם הממשלה נדרשת לעזור כי בנושא היוזמה והגיוס אנחנו פועלים.

רבקה כרמי: נושא אחד הוא פיתוח התשתיות באופן מיידי כאשר השטח קיים ויש את הפיתוח של התב"ע הספציפית.

רבקה כרמי: נושא שני הוא מענקי השקעות להקמת מבנים, אבל בעיקר אנחנו מדברים על נושא הטבות מס לחברות היי-טק ועובדיהן, והתגייסות ברמה הלאומית.

ברכה רגר: כאמור, אנחנו הרווחנו את זה מכיוון שישנם פרוייקטים שהם פרוייקטים ייחודיים, פרוייקטים שמנצלים את עצם הימצאותו של המכון בנגב ועצם הימצאות החוקרים בנגב.

ברכה רגר: מדובר בנושאים של הגנטיקה של הבדואים, המחלות הגנטיות שזה דבר מאוד ייחודי והוא נכנס לכל הפרוייקט של גינום האדם אבל הוא מתקדם ואצלנו בנגב אפשר לעשות אותו.

ברכה רגר: בנוסף לזה יש את הנושא של פיתוח החומרים מאצות, פיתוח ביו-טכנולוגי כאשר חלק ממנו כבר בתהליכים ומשתמשים בחומרים האלה לפיתוח חומרים קוסמטיים באסתי לאודר.

ברכה רגר: לאחר מכן יש לנו תוכניות כמו ביו-סנסורים, ביו-טכנולוגיה סביבתית.

ברכה רגר: זאת אומרת, יש לנו את הפוטנציאל וקיימת התשתית וצריך לחזק אותה.

ברכה רגר: צריך לחזק את המקום גם בתשתית אנושית כי אנחנו חייבים שתהיה לנו אפשרות להשאיר את הסטודנטים שלנו במקום.

ברכה רגר: בתפקידי כמדענית ראשית של משרד הבריאות אני מסתובבת במכון ויצמן ובכל בתי-החולים בארץ וכולם אומרים לי שלום המורה.

ברכה רגר: כל הסטודנטים שלנו בעמדות מאוד מאוד בכירות בכל בתי-החולים ובמכון ויצמן.

ברכה רגר: כל סטודנט טוב שלנו עובר למכון ויצמן כדי להמשיך את לימודיו.

ברכה רגר: אנחנו חייבים היום שיהיה לנו את התקציבים להשאיר את האנשים האלה אצלנו.

ברכה רגר: התשתית הבסיסית קיימת, אבל צריך לחזק ולעבות ומשם כמובן להוביל את זה קדימה לתעשייה ולהיי-טק.

ברכה רגר: יש כאן איזושהי שרשרת שלא קיימת במקומות אחרים כאשר מצד אחד יש אוניברסיטה, יש בית-חולים, יש בית-ספר להנדסה שהוא מאוד חשוב והכל קיים ביחד ומשם אנחנו הולכים לפיתוחים יישומיים ומשם אנחנו רוצים לעבור לפיתוחים התעשייתיים.

ברכה רגר: לתפעול השוטף של המכון אנחנו צריכים כששה מיליוני דולרים בשנה כאשר בשלוש השנים הראשונות מדובר ב18- מיליוני דולרים עבור השקעות בתשתית.

ענת מאור: הנושא האחרון הוא הנושא של החינוך המדעי טכנולוגי בדרום.

שמואל הר-נוי: אני אתמקד כאן בחלק הבלתי פורמלי כי ישבנו עכשיו בוועדת החינוך ודיברנו על מרכיבים אחרים.

שמואל הר-נוי: מדברים הרבה על פערים וכאן תרשו לי להתייחס לזה כי יש לזה השלכה.

שמואל הר-נוי: אלה נתונים שהתפרסמו בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לפני כשבועיים והם עברו בשקט מאוד גדול.

שמואל הר-נוי: ההוצאה של משקי בית לחודש לילד לקורסים, לחוגים ולשיעורי בית היא פי עשרים בין החמישון התחתון לחמישון העליון.

שמואל הר-נוי: זה מתבטא גם בחוגי מדע, חוגי העשרה וקירוב למדע מעבר לפורמלי.

שמואל הר-נוי: אתם ועדת המדע, תסתכלו גם כאן ותוכלו לראות את הפערים הבאים שאלה הפערים הדיגיטליים כאשר כבר היום יש לזה השלכה על הפעילות שלנו.

שמואל הר-נוי: הפעילות שלנו נועדה לגשר על הפערים האלה.

שמואל הר-נוי: זאת אומרת, אם בתשתיות ואם בפעילויות כוללות.

שמואל הר-נוי: אנחנו באנו ואמרנו שלא מספיק שתהיה חשיפה לפיסיקה בבית-הספר אלא חשוב שגם אחר-הצהרים ייבנו מרכזים לפעילויות שימשכו את הילדים ואולי תהיה לזה השלכה על הפעילות הפורמלית.

שמואל הר-נוי: כאן אתם רואים את מרכיבי הפעילויות כאשר מדובר בפעילות מדעית לילד שזה אומר חוגים ופעילויות אחרות, מוקדים לאחר הלימודים ופעילויות קיץ.

שמואל הר-נוי: תראו איזה דרישה יש בדרום ויש לכם פה רשימה של פעילויות, מה שקראתי פעילות ישירה לילד, כאשר בתוך זה יש כ22- אלף ילדים שהם פעילים בדרום, מפעילויות קיץ דרך פעילויות אחרות, ואנחנו כבר רואים את הניצנים.

שמואל הר-נוי: אני אתן לכם דוגמה דרכה אפשר לראות כאשר מורידים את החסם הכלכלי ופותחים את כל העולם בפני אותם ילדים.

שמואל הר-נוי: יש לנו מועדון מתמטי שמופעל על-ידי המפמ"רית למתמטיקה והילדים האלה שבאים אליו מלפני שנה זוכים כמעט בכל הפרסים במדינת ישראל.

שמואל הר-נוי: בסך הכל אמרנו שהעלות היא אפסית ואין מגבלה כלכלית בכל צורה שהיא.

שמואל הר-נוי: תראו את ההיקפים ודרכם תוכלו לראות את נושא המחשבים בכל הרמות.

שמואל הר-נוי: זאת אומרת, אנחנו לא הולכים רק למצטיינים להם עשינו פעילויות עם מייקרוסופט, עם עתודה טכנולוגית יובלים ועם הצבא כאשר הילדים הוכשרו במהלך השנים כנאמני מחשב בתוך בתי-הספר והם משכו את המערכות קדימה.

שמואל הר-נוי: אני אציין כאן מספרים כדי שתבינו באיזה היקף הוצאה מדובר.

שמואל הר-נוי: 9,000 תלמידים השתתפו במחנות קיץ מדעיים שהתקיימו בניצנה, במיגל, באוניברסיטת בן-גוריון ובמקומות אחרים.

שמואל הר-נוי: במיגל עלות לילד סדר גודל של 4,200 שקלים כשהילד היה צריך לשלם 500 שקלים.

שמואל הר-נוי: בעיה נוספת היא סביבות למידה, גם סביבה תרבותית.

שמואל הר-נוי: בדרום אין מוזיאונים ובכיוון הזה הקמנו במהלך השנים ואיגמנו פעילויות של משרד החינוך ואחרים.

שמואל הר-נוי: בכל הפריפריה וגם באשכול יש לנו מרכז מדעי שהיינו שותפים לו ואתם יכולים לראות מרכזים מדעיים ופעילויות אחרות כאשר גולת הכותרת שאנחנו מנסים לקדם עכשיו היא פארק מדע.

שמואל הר-נוי: אגב, דיברתם כאן על השמש ובניצנה הולך ומתגבש ויש כבר עשרות או מאות ילדים שנחשפים שם לנושא של פוטו-סינתזה, שמש וכן הלאה.

שמואל הר-נוי: הבעיה המרכזית היא שמרבית הדברים לא באים מתקציבי מדינה.

שמואל הר-נוי: אם בודקים בתקציבי המדינה, גם בתקציבים של משרד החינוך וגם בתקציבי משרד המדע, ההיקפים כאן גדולים מכל התקציבים שיש למשרד החינוך ולמשרד המדע לפעילות הזאת.

שמואל הר-נוי: הביקוש גדול, הרצון גדול, אבל אם התוכנית שלנו שהיא לחמש שנים כרגע ואולי תוארך בשנתיים-שלוש תיפסק, אותה תנופה שקיימת - ואנחנו רואים אותה גם עכשיו בנטייה למגמות – תלך ותרד ותדעך.

ענת מאור: אני רוצה לומר שאני מאוד מסכימה עם הנושא אותו הציג שמואל הר-נוי.

איתן גורביץ: עלות ההקמה כולה היא ארבעה מיליון דולר מהם אנחנו זקוקים לשני מיליון דולר ואחזקה שנתית להערכתנו מהווה כ600- אלף דולר לשנה.

איתן גורביץ: בחלק הקמ"ג תשתתף, אולי בכוח אדם וכולי, ואת כל השאר נצטרך לגייס.

איתן גורביץ: יש לנו עוד כוונה חשובה מאוד - וחבל שאני לא יכול להציג לכם את הנושאים כי בוודאי היה מעניין אתכם לראות עד כמה אנחנו רוצים לקרב את הציבור לכל הנושא הגרעיני, ואולי אדגיש עוד נקודה אחת – לבנות בתוך האודיטוריום כור גרעיני עם ליבה ולהסביר כיצד פועל הכור הגרעיני, לעשות הצגה אור-קולית.

איתן גורביץ: כור קמ"ג בנוי כך שאף אחד לא יכול להיכנס לבריכת המים ולראות, אבל במקום שנבנה תהיה לאנשים האפשרות לראות כיצד בנוי הכור.

איתן גורביץ: אני משער שבסופו של עניין לאחד המשתתפים ניתן להפעיל את הכור.

ענת מאור: לגבי המוזיאון אני רוצה לומר שאני מאוד מקווה שאכן יקום ויתפתח.

ענת מאור: מתוך דאגת ידידה אני אומרת שתעשו בדיקה עם משרד החינוך על פוטנציאל המבקרים.

ענת מאור: השנה במשרד המדע היא שנת החלל.

ענת מאור: ב13- במרץ 2002 יתקיים יום המדע הבינלאומי ואנחנו נקדיש אותו לחלל.

ענת מאור: אני מבקשת להיות בקשר עם ענת לוי מנהלת הוועדה על-מנת להקים תערוכה כשליום זה יוזמנו גם תלמידים מהדרום.

ענת מאור: אנחנו מבקשים שבאותה תוכנית של חינוך לחלל תינתן תשומת לב מירבית לדרום ולנגב.

ענת מאור: אנחנו לא אומרים רק לדרום ולנגב כי זה יהיה בכל המדינה, אבל המדינה צריכה לתת לנגב והדרום העדפה כפולה.

ענת מאור: הוועדה רושמת לפניה גם את סדרי העדיפויות שהביא בפניה הנגב.

ענת מאור: אני חושבת שהצגתם את הדבר באופן נכון.

ענת מאור: אולי אישית הייתי מתחילה דווקא ואומרת שהקמת קריית המדע, על העניין של ההיי-טק ועל העניין של המכון לביו-טכנולוגיה, לא תהיה רק בגדר תוכנית אלא תהיה תביעה לשנת 2002 ולכן אנחנו תובעים מהממשלה לראות בזה יעד ליישום ולא רק לדיבורים ולחזון.

ענת מאור: כל נושא האנרגיה הסולרית, המעבר מהמחקר אל היישום, כולל הקמת התחנה, כולל קשר עם חברת החשמל וחברות מסחריות וכולל ירוחם, בהחלט מהווה גישה נכונה וחלון הזדמנות נכון.

ענת מאור: אני רוצה להדגיש שבירוחם הנושא מאוד מרשים אבל יש פער בנתונים לגבי העלויות.

ענת מאור: אני מבקשת שלישיבה שנקיים בעוד שלושה חודשים יובא גם העניין הכספי.

ענת מאור: קיים גם הנושא של החינוך וכאן אנחנו מקבלים את סדרי העדיפויות ונסייע ככל שניתן.

ענת מאור: אני רוצה לסיים בברכות לכם ולומר שיש עוד נושאים שאנחנו תובעים מהממשלה לקדם אותם, כמו נושא הנשים ונושא הבריאות ובתי-החולים ואנחנו מבקשים גם מכל אנשי הנגב לזכור אותם.

ענת מאור: שר הבריאות התחיל השנה את הביקור הראשון שלו בבית-החולים ברזילי ועשה זאת בהמשך לפנייתי כתושבת הדרום.

ענת מאור: אני רוצה לומר שאנחנו לא מרפים מהתביעה בנושא הכבישים והרכבות.

ענת מאור: השלום לתושבי הנגב והדרום הוא לא רק עניין פוליטי אלא כורח קיומי כי אני באמת מאמינה שבנושא הפרחת השממה, אם היא תהיה יחד עם הפלשתינאים ועם הירדנים, הכל ייראה אחרת.

ענת מאור: זו סיבה לאמירה הפוליטית שבמקום בתותחים ובשטחים ישקיעו במדע, בנגב ובשלום.

ענת מאור: תודה רבה לכולכם.