הוועדה המיוחדת לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי, כנסת 15, פרוטוקול מספר 39, 2000-06-13 13:15

ענת מאור: בנוסף למומחים רבים יושבים אתנו פרופסור חגית ירון-מסר, המדענית הראשית של משרד המדע, וזאת ההזדמנות לקדם בברכה את מר כרמל ורניה, המדען הראשי של משרד התעשייה והמסחר.

ענת מאור: יושב אתנו פרופסור מישל רבל, יושב-ראש הוועדה הלאומית לביוטכנולוגיה שהוא המדען הראשי במכון ויצמן.

ענת מאור: אני מבינה שאתה מייצג לא רק את חברת אינטל פארם אלא יש לך גם תפקיד במשרד המדע.

ענת מאור: יושבים נציגים רבים נוספים מהשטח.

ענת מאור: אני רוצה להציג מה מטרת ישיבת הוועדה.

ענת מאור: היה כנס מחקר של אנשי ביוטכנולוגיה ושמענו בהזדמנויות שונות שבעצם ההיי-טק שייך לעבר ואילו הביוטכנולוגיה היא העתיד.

ענת מאור: אני רוצה לציין את תרומתו של חבר הכנסת אליעזר כהן בקיום כנס רפואי של משרד הבריאות, כנס מאוד גדול, שם דיברו על כל העניין של הביוטכנולוגיה.

ענת מאור: אני רוצה לקבוע את עמדתי ונדמה לי שזו עמדת הוועדה.

ענת מאור: אני אראה מאוד בחומרה אם אכן הביוטכנולוגיה אכן תיהפך לענף העתיד והיא תהיה במרכז הארץ.

ענת מאור: דוח מבקר המדינה האחרון שיצא כידוע לפני כחודש-חודשיים, אני מקווה שהוא האיר שהנגב והדרום מוזנח, מקופח, נשכח, כל ביטוי שירצו.

ענת מאור: זה באופן כללי, אבל ענייננו כאן הוא סיוע ופיתוח אזורי עדיפות לאומית.

ענת מאור: המדענים הראשיים, נא לשים לב לכך.

ענת מאור: למרות ההחלטות והמדיניות, הנתונים בדוח מבקר המדינה מראים שבאזורי עדיפות הכלליים בארץ, ניתנים בסך הכל שמונה אחוז מן הסיוע, כאשר במרכז הארץ מדובר ב92- אחוזים.

ענת מאור: אנחנו מבקשים לדעת אם יש לכם השגות בנושא זה, למרות שלצערי אני חושבת שזה הנתון הנכון.

ענת מאור: נרצה לשמוע מה בדעת המשרדים לעשות כדי שנושא הביוטכנולוגיה באמת יהיה באזורים שהם לא במרכז.

ענת מאור: אני אומרת את הדברים האלה כיושבת-ראש הוועדה, וזאת מלבד השקפתי האישית כתושבת פריפריה וכולי, כי הוועדה גם שמה את זה כאחד היעדים.

ענת מאור: היינו בסיור גם בגליל העליון ושמענו ממנהל מיגל את כל הצגת התוכנית - כמובן שתקבלו במה להציג את התוכנית – וכן ממכללת תל-חי וראשי האזור.

ענת מאור: הוועדה הייתה בסיור בדרום – באילת, במצפה ירוחם – ונהיה בפארק תעשייתי שכבר התחיל לקום באזור התעשייה עומר ויש עוד את כל התוכנית באוניברסיטת בן-גוריון.

ענת מאור: הנושא השלישי והאחרון.

ענת מאור: נרצה לשמוע האם יש דברים שהוועדה יכולה וצריכה לסייע, או אנשי המקצוע שיושבים כאן יוכלו לסייע.

ענת מאור: חשוב לנו מלבד שמלבד סערת מוחות שהיא חשובה מאוד, נצא מישיבה כזו גם עם דברים של הוועדה או בהקשרים עם ועדות אחרות כמו למשל ועדה לביקורת המדינה שממשיכה לעקוב אחרי הדוח הזה באופן מאוד רציני ואני מוכרחה לציין לטובה את יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת עוזי לנדאו, שמתוך כל הפרקים הוא באמת בחר את נושא הדרום כדבר מאוד מרכזי.

ענת מאור: יושב-ראש הכנסת הוריד את כל הכנסת לדרום.

ענת מאור: נרצה לשמוע האם יש דברים אותם אתם מפני אלינו כועדה, בשיתוף פעולה עם ועדות אחרות, שהם למעשה, לעשייה, ללחץ, לשאילתות וכולי.

ענת מאור: אני מבקשת לשמוע את פרופסור מישל רבל.

ענת מאור: בהזדמנות זו אני רוצה לברך אותך על קבלת פרס ישראל ברפואה.

מישל רבל: אני חושב שהדבר החשוב ביותר הוא שהישיבה היום מנסה להשיג, לפחות מבחינת הוועדה הלאומית לביוטכנולוגיה, שצריכים לעשות משהו עכשיו.

מישל רבל: אנחנו כבר דנים ומדברים ומציגים את הביוטכנולוגיה הרבה הרבה זמן וכל פעם אומרים שצריך עוד דוח וצריך עוד לשקול את העניינים.

מישל רבל: אני חושב שהשעה מאוד לוחצת והמדינות שלא ישכילו לקחת את ההחלטות הדרושות לפתח את הענף של הביוטכנולוגיה, הן בעצם יפסידו את הרכבת.

מישל רבל: אני אומר את זה בעיקר משום שאנחנו עדים היום למהפכה שודאי רובכם שמע עליה, פענוח של הגינום ההומני.

מישל רבל: הביוטכנולוגיה אצלנו התחילה בזה שהתעשייה הכימית לא יכולה לעשות תרופות מחלבונים שנמצאים בגוף האדם, כאשר אלה הם בעצם האמצעים הטבעיים להגנה על הבריאות.

מישל רבל: החלבונים האלו גדולים מדי והתעשייה הכימית אינה יכולה לעשות חלבונים מסוג אחר.

מישל רבל: רק ההנדסה הגנטית היא זו שמאפשרת לייצר בכמות תרופות המבוססות על חלבונים והפענוח של הגינום ההומני פותח בפני המדענים אלפי גנים שבעצם אחראים על תפקוד הגוף שלנו.

מישל רבל: לכן אנחנו גם שמים את הדגש על ביו-אינפורמטיקה שהוא שילוב בין מחשוב וביולוגיה-גנטיקה, כי הכלי הממוחשב הוא הדרך היחידה בעצם לנצל את הידע של הגינום ההומני, של גינום בעלי חיים וגינום צמחי שגם כן מפוענחים בשנים אלה.

מישל רבל: היתרון שיש לישראל בביו-אינפורמטיקה הוא ברור, מפני שיש לנו תעשיית תוכנה מפותחת, יש לנו מומחים לתוכנה, לפיתוח אלגוריתמים, מצד שני יש לנו מחקר גנטי וביולוגי מאוד מפותח ופרופסור חיים אביב היה בראש תת-ועדה של הוועדה הלאומית לביוטכנולוגיה שהכינה הצעה לגבי ביו-אינפורמטיקה ואני מתאר לעצמי שהוא יאמר משהו בקשר לכך.

מישל רבל: לתוכנית הזאת נותנים היום עדיפות בשטחים של הביוטכנולוגיה, לאותו שטח של הביו-אינפורמטיקה שהוא שוב פעם הניצול על-ידי מערכות מחשוב של הידע הגנטי, לפתח ממנו תרופות וגם אמצעי אבחון.

מישל רבל: אני רוצה להדגים לאלו שכל יום דנים בזה שהיום אבחון גנטי יכול להיעשות על צ'יפ קטן שבו נמצאים ששים אלף מולקולות של ד.נ.א.

מישל רבל: ואפשר בצורה הזאת לדעת את התפקוד והמצב של אלפי גנים בגוף האדם.

מישל רבל: הדברים האלו ייכנסו מהר מאוד לחדר הרופא בכל בתי-החולים והם יהיו אמצעי אבחון מאוד חשובים.

מישל רבל: לכן כל זה כלול בנושא הזה של הביו-אינפורמטיקה.

מישל רבל: הייתי רוצה לומר מילה אחת על התחום של הביוטכנולוגיה, תחום שגדל מהר מאוד בכל המדינות, מ25- עד 35 אחוז גידול.

מישל רבל: צריך לומר שזה תחום קטן ותחום קטן תמיד גדל יותר מהר מאשר תחום גדול, אבל השוק של התרופות ומערכות אבחון, כולל החקלאות, מגיע למאות מיליארדי דולרים בעולם.

מישל רבל: שאלת מה בעצם המשרדים בכנסת יכולים לעשות.

מישל רבל: מבחינת המשרדים, אנחנו מאוד שמחים שגם המדען הראשי של משרד התעשייה והמסחר נמצא כאן, גם המדענית הראשית של משרד המדע, התרבות והספורט, גם המדען הראשי של משרד החקלאות, וגם פרופסור חרמונה שורק יושבת ראש ועדת היגוי לתשתיות.

מישל רבל: אנחנו בעצם מדברים בעיקר על תשתיות.

מישל רבל: בעזרת משרד המדע פתחנו במשך השנים מרכזים לאומיים לשיטות מאוד מתקדמות שלא כל מדען יכול להרשות לעצמו במעבדה שלו.

מישל רבל: יש שיטות הקשורות ל-ד.נ.א., למבנה של חלבונים וכן הלאה, ואנחנו רוצים להמשיך ולתמוך בטכנולוגיות האלה שמובאות ארצה ויש נגישות לטכנולוגיות האלו לכל מדען שרוצה ולכל חברה תעשייתית שרוצה.

מישל רבל: למשרד התעשייה, אנחנו בעיקר פונים אליהם בתמיכה בתעשיות בחברות הצעירות כדי שיוכלו לפתח את המוצרים שלהם, שזה בעצם הקטע שהם צריכים עזרה.

מישל רבל: אני לא מדבר על החסר בתשתיות, בניהול, גם בקרן הון סיכון, ואנחנו צריכים תמיד לזכור שהביולוגיה, הביוטכנולוגיה לא זכתה במצב הפתיחה של האלקטרוניקה עם כל ההשקעה שכרוכה בה.

מישל רבל: אני רוצה לומר שהביוטכנולוגיה הוא כוח עולה בתעשיית ההיי-טק הישראלית והיא ראויה לתמיכה פעילה בשל הערך הכלכלי הרב שבה.

מישל רבל: היא אולי יותר חשובה מאחר שתעמיד את מדינת ישראל כתורם רב עוצמה לשיפור חיי האורגן בעולם, דבר שטוב שמדינת ישראל תיחשב בזה, בתחומי הבריאות והמזון.

מישל רבל: תמיכה של הכנסת להשגת מטרות אלו חשובה ביותר.

מישל רבל: התמיכה תתבטא באמצעים מוגברים ובהכרה ציבורית של חשיבות התחום.

חיים אביב: המלצות הוועדה התקבלו על-ידי כל הגורמים שצריכים לדון בעניין הזה , כולל שר המדע שבשעתו הלך לראש-הממשלה לשעבר.

חיים אביב: אני חושב שמבחינה ציבורית יש פה דבר עקרוני די חשוב.

חיים אביב: כמובן שאורנה ברי, המדענית הראשית, הייתה בעד ושר התעשייה היה בעד, שר האוצר בעיקרון היה בעד, אבל הכשילו את ההמלצות האלה – וזה מאוד חשוב וכואב – הרפרנטים של אגף התקציבים.

חיים אביב: לשר האוצר דאז זה לא היה מספיק חשוב כדי להתגבר על זה.

חיים אביב: יש המלצות מאוד פשוטות, מאוד קונקרטיות והיה לי ראיון ארוך בעיתון "הארץ" לפני כמה שבועות ובו דיברתי עליהן.

חיים אביב: ההמלצה שלנו הייתה מאוד פשוטה – להקים קרן ייעודית, קרן או קרנות ייעודיות לביוטכנולוגיה בהיקף של מאה מיליון דולר, כשהממשלה משתתפת בסיכון על-ידי השקעה של 25-20 אחוז בתנאי יוזמה.

חיים אביב: זה לפי הערכתנו מצמצם את דרגת הסיכון.

חיים אביב: היו עוד מספר המלצות שאני לא אגע בהן אבל אני רוצה להתייחס למשהו שהתבטא בעיתון ואני במקרה מסכים אתו למרות שאולי חלק מחברי לא יסכימו.

חיים אביב: העדפה או אי-העדפה של ביוטכנולוגיה לעומת דברים אחרים ברמה של לשכת המדען.

חיים אביב: לדעתי, ואני חושב שזה על דעת חברי הוועדה, שלא צריך לתת העדפות במובן של אחוז יותר גבוה.

חיים אביב: זה מסובך ויש לזה סיבות כלכליות למה לא לעשות את זה.

חיים אביב: אני טוען שביוטכנולוגיה בפועל, אולי לא במכוון אבל בפועל, קופחה בלשכת המדען.

חיים אביב: הסטטיסטיקה שאנחנו אספנו היא שמקבלים לא חמישים אחוז מהוצאות מחקר אלא כ22-20- אחוז וזה לאורך שנים.

חיים אביב: אם לשכת המדען יאשרו פרוייקטים או ייתנו קצת יותר תשומת לב ויאשרו פרוייקטים בהיקף אמיתי של חמישים אחוז, זה מספיק, וזה בעצם אומר החוק.

חיים אביב: לדעתי שלא צריכה להיות עדיפות, אבל צריך לעזור, להתייחס בגישה חיובית כדי לעזור לקבל את מה שהחוק בעצם מבטיח.

יצחק ברגר: אני תומך במה שמישל וחיים אמרו.

יצחק ברגר: אני חושב שהם עלו על הנקודות העיקריות.

יצחק ברגר: אני חושב שאם לא יעשו משהו, ויעשו מהר, אנחנו הולכים לאבד פה הרבה השקעה ממשלתית שהתבצעה במוסדות האקדמיים לאורך שנים.

יצחק ברגר: היום הטכנולוגיות האלה נמכרות החוצה בנזיד עדשים.

2145: אני רוצה להאיר עוד נקודה שכן קשורה בחקלאות.

2145: עדיין הרבה יותר אנשים בעולם מתים מרעב, ממחלות תת-תזונה מאשר מה שנקרא מחלות רגילות.

2145: גם זוהי נקודה חשובה.

2145: אין לי ספק, וכאן אני קופץ לכמה מסקנות ואני אחזור אחר-כך להערות יושבת-ראש הוועדה, שאם נושא הדיון היום הוא שינוי סדרי עדיפויות של הביוטכנולוגיה בישראל, והייתה איזו הבחנה בין היי-טק לביוטכנולוגיה, ביוטכנולוגיה היא סופר היי-טק.

2145: כשמדברים על היי-טק, בדרך כלל מדברים על אלקטרוניקה ואנחנו מדברים כאן באמת על היי-טק.

2145: אני חושב שבאמת שינוי סדרי העדיפויות האלה מחייב הבחנה ושולחן עגול שנשען על שלוש רגליים ברורות: התחום האחד הוא התחום שקודמי מכירים אותו טוב יותר, תחום הרפואה, התרופות, הפרמצפטיקה.

2145: הרגל השנייה היא תחום החקלאות והמזון.

2145: הרגל השלישית הוא התחום שמגשר או מחבר את שניהם שהוא שייך לתחום המדעים המדויקים.

2145: אגב, שני הקודמים נוהגים באותם כלי מחקר ופיתוח בדיוק, וזה התחום של הביו-אלקטרוניקה והביו-אינפורמטיקה.

2145: להערה שפתחה בה יושבת-ראש הוועדה בנושא הפריפריה והמרכז.

2145: אם מוסכם – עלי לפחות מוסכם – שביוטכנולוגיה חקלאית היא חשובה ביותר, אז בביוטכנולוגיה לחקלאות אין מרכז ואין פריפריה.

2145: יש איפה נעשים הדברים.

2145: יש מעבדה כאן או שם, אבל שדות החקלאות והניסוי של נניח צמחים טרנס-גנים או מוצרים נמצאים בכל הארץ.

2145: יש לנו נניח קשרים בניצנה, אז אולי ניצנה היא לא קרובה לבאר-שבע אבל היא ודאי פריפריה.

2145: ציינתי שלושה כיוונים בהם דרושה תמיכה ממשלתית ועסקית, השקעה מתאימה בכך וזה אומר גם מרכזי מחקר ותשתית, גם חממות ביוטכנולוגיות וגם נושא החינוך שכולנו שוכחים אותו, אבל כולנו יודעים מהו החינוך המדעי בארץ שאמנם הולך ומשתפר אבל לא מספיק.

2145: למשל, תחום שהוזכר כאן, הביו-אינפורמטיקה.

2145: אם ביו-אינפורמטיקה היא תחום בסיבים, אז אין שום סביה שביו-אינפורמטיקה לא תהיה בכל מקום אחר בארץ בכל פריפריה שלא תהיה ואפילו הרחוקה ביותר.

2145: יש אפשרות לקדם את זה וליצור נניח מרכז ביו-אינפורמטיקה מסוים.

2145: מאידך, השקעה נוספת במעבדות הסיב עשויה להיות בעייתית.

2145: אני רוצה לחזור לשתיים-שלוש נקודות ובזה אסיים.

2145: ייחודה של ישראל בתחום הזה הוא ברור ולכן אנחנו צריכים לקיים אותו.

2145: יש למעשה כאן ורשומות כאן ארבע שיטות ביוטכנולוגיה שקשורות במרכזי מחקר וכדומה.

2145: כאשר מדברים על השקעה כאן או שם, אנחנו מדברים על השקעה בתחומים מסוימים.

2145: אגב, כולם שותפים כאשר גם בביוטכנולוגיה רפואית וגם בחקלאית הדברים הם זרים.

2145: אם היום למשל הוזכר כאן כבר הנושא של פרוייקט הגינום, כל אותו תחום שאנחנו קוראים לו גינומיקה, ביו-אינפורמטיקה, הכלים או המכונה תעשה זאת היא דומה.

2145: אנחנו זקוקים לקאדר של האנשים שישרת את המכונות.

2145: המכונות יכולות לעמוד במקום אחד והחקלאים במקרה הספציפי הזה נותנים להן אינפורמציה במקום שני.

2145: יש שני סוגים של מוצרים ביוטכנולוגיים שהם חשובים לנו, הרפואיים והחקלאיים, ואני חושב שאנחנו צריכים לעמוד בצורה משולבת, גם של יצירת מרכזי מחקר שרובם קיימים אלא שצריך ליצור את הקשר ביניהם.

2145: קיימת אפשרות פתיחה באזורים מסוימים אבל אי-אפשר ליצור שלושה או ארבעה עולמות מנותקים אחד מהשני.

ענת מאור: למעשה משרד התעשייה רוצה להפוך את ישראל למעצמה ביוטכנולוגית מינואר 1999.

ענת מאור: משרד התעשייה מתכנן שתעשיות ביוטכנולוגיה יועדפו על-פני חברות הי-טק בקבלת סיוע ממשלתי.

ענת מאור: אני רוצה לשמוע איך הדברים עומדים וכן אם תוכלו להתייחס לפריפריה.

כרמל ורניה: כמו שאני רואה את התפקיד שלי, התפקיד שלי הוא למצות, למקסם את הפוטנציאל העסקי שטמון בטכנולוגיות בארץ וזה אמור לגבי כל הטכנולוגיות.

כרמל ורניה: אני לא חושב שנכון לעשות אפליה בין הטכנולוגיות דרך חוק המו"פ ואני חושב שגם עמיתי לביוטכנולוגיה מסכימים.

כרמל ורניה: היום ביוטכנולוגיה על שולחן הוועדה, מחר זו תהיה טכנולוגיה אחרת.

כרמל ורניה: בתפיסה שלי חוק – ותסלחו לי שאני גוזל את פרנסת

כרמל ורניה: כם חברי הכנסת – צריך לחוקק שיהיה טוב למאה שנה.

כרמל ורניה: אני רוצה להתייחס כאן למספר נתונים.

כרמל ורניה: היושבת-ראש ציטטה מדוח מבקר המדינה שאמר ששמונה אחוז מסיוע המדען הולכים לאזורי הפריפריה.

כרמל ורניה: אני רואה בזה הישג עצום כי בהשוואה להון הפרטי, שם רק אחוז אחד הולך לפריפריה.

כרמל ורניה: זה מביא אותנו לנקודה שכן קשורה לביוטכנולוגיה והיא עלתה כאן.

כרמל ורניה: ביוטכנולוגיה היא תחום שלמרות מעט הזמן שאני נמצא בתפקיד, אני מבין שבתחום המחקר האוניברסיטאי אנחנו מתקדמים.

כרמל ורניה: על-פי המידע שבידי, בסביבות ארבעים אחוז ואולי קצת יותר מהמחקר באוניברסיטאות הוא בתחום מדעי החיים.

כרמל ורניה: לעומת זאת בתעשייה הביוטכנולוגית זה פחות מחמישה אחוז.

כרמל ורניה: מה שקורה הוא שבתפר בין המחקר האוניברסיטאי לתעשייה יש איזשהו כשל.

כרמל ורניה: חלק מהכשל – וזה צוין כאן – הוא שמחקר אוניברסיטאי יחסית בזול זורם לחו"ל ומי שעושה עליו את הכסף זה חברות זרות.

כרמל ורניה: לי לא ברור למה אין איזושהי תקנה שמחייבת מוסדות להשכלה גבוהה, מוסדות מחקר, כמו שמחייבים אותי, איפה שהולך כסף של המדינה, לדאוג שהמסחור של תוצאות המחקר יהיה בארץ.

כרמל ורניה: אני חייב להתייחס לנקודה של הקמת קרן הון סיכון.

כרמל ורניה: למרות שקשה לי בשלב הזה של הקריירה שלי לבוא עם תוכנית כוללת מה לעשות עם הענף הזה – אני חושב שאני צריך לעשות את זה, אבל זה מוקדם מדי בשבילי – אני בטוח שהנושא הזה יעלה בכל תסריט שהוא ואני מאוד ממליץ להקצות את הכסף ואולי אפילו יותר ממה שפרופסור חיים אביב מציין כי כל הרעיון כאן הוא לעשות מצ'ינג.

כרמל ורניה: אנחנו כממשלה מתמצאים הרבה פחות טוב מהקרנות המקצועיות בתחום הביוטכנולוגיה.

כרמל ורניה: אנחנו צריכים לפתות את הקרנות האלה לבוא לכאן, לראות מה יש ולהשקיע.

כרמל ורניה: איך אנחנו מפתים אותן?

כרמל ורניה: כמו שבזמנו נעשה עם קרן יוזמה, אנחנו ניתן דולר תמורת דולר שלהם ואפילו ניתן להם את זה בתנאים נוחים, בתנאים של הלוואה.

כרמל ורניה: אנחנו ניקח את הסיכון הם ייקחו את הסיכוי ואז השוק ישפוט.

כרמל ורניה: דבר אחרון אני חושב שיש לי לומר הוא בנושא מוניטור.

כרמל ורניה: אני חושב שלמרות שאנחנו יהודים וחכמים, לא יזיק שנשמע גם חוות דעת של גוף מקצועי שעשה עבודות דומות במדינות אחרות, שיכול להסתכל באופן אובייקטיבי איפה אנחנו לעומת מקומות אחרים ולתת לנו אימפוטים.

כרמל ורניה: הוא בסך הכל נותן לנו המלצות, אנחנו נחליט מה לעשות עם ההמלצות.

כרמל ורניה: זה לא בא לתרץ למה ההמלצות של ועדות קודמות לא יושמו, אני לא יודע להסביר את זה.

כרמל ורניה: החברה תתחיל לעבוד תוך פחות מחודש.

אילן זלינגר: רציתי לספר לכם שאנחנו באוניברסיטת בן-גוריון פתחנו לפני מספר חודשים מחלקה למחשוב ומידענות רפואית בפקולטה לרפואה ואנחנו פועלים מזה זמן רב לפיתוח תוכניות חינוך, תוכניות הוראה בתחום הזה של ביו-אינפורמטיקה.

אילן זלינגר: לצערי דוקטור דניאל פישר מהפקולטה למדעי המחשב לא נמצא כאן, אבל המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת בן-גוריון מפעילה מזה כשנתיים תוכנית תואר ראשון בביו-אינפורמטיקה.

אילן זלינגר: הם פתחו את התוכנית הזו לסטודנטים בתואר ראשון במדעי המחשב והפעילו אותה כתוכנית קטנה עם כעשרים סטודנטים, בשנה שעברה התקבלו לתוכנית ארבעים סטודנטים, והשנה כנראה שהתוכנית תגדל לששים סטודנטים שזה בערך כשליש ממספר הסטודנטים שלומדים מדעי המחשב לתואר ראשון באוניברסיטה.

אילן זלינגר: יש ביקוש רב מאוד לתוכנית הזו ויש גם התעניינות מצד התעשייה בבוגרים של התוכנית שישולבו בהמשך בתחום הזה.

אילן זלינגר: במקביל המחלקה שלי הגישה לסנט האוניברסיטה תוכנית של תואר שני במחשוב ומידענות רפואית.

אילן זלינגר: התוכנית הזאת היא תוכנית מולטי-דיסצפלינרית שכוללת אנשים גם מתחומי ההנדסה, גם מתחומי מדעי המחשב וגם מתחומי הרפואה.

אילן זלינגר: אחד התחומים יהיה תחום הביו-אינפורמטיקה.

אילן זלינגר: אנחנו מקווים שהתוכניות האלה יאושרו ואנחנו כמובן נשמח לקבל כל עזרה בנושא של גיוס אנשי סגל חדשים ופיתוח מחקר ייחודי שכבר מתקיים בתחומים האלה באוניברסיטה.

יעקב ארזי: ניתן להגיד כמעט בוודאות שהמהפכה הטכנולוגית פשוט פסחה על האזור שלנו.

יעקב ארזי: אני חושב שהעובדה שהתעשייה הביוטכנולוגית נמצאת באופן יחסי בתחילת דרכה ושהיא אמורה לצמוח, היא מהווה הזדמנות בנוסף לעובדה שללא ספק רובה ככולה תתפתח במרכז הארץ, קיימת פה הזדמנות לפתח את התעשייה הזאת בשני מוקדים נוספים כאשר אחד מהם הוא ללא ספק בסמוך לאוניברסיטת בר-שבע והדברים כבר קורים שם.

יעקב ארזי: אני חושב שהמוקד השני צריך להיות בקריית שמונה.

יעקב ארזי: אני מסכים עם מה שאמר חיים אביב שבאמירות לא יקרה דבר, ואם לא תהיה תשתית שתמשוך את התעשייה, אז יישארו האמירות בלבד.

יעקב ארזי: אותו דוח קוזיאטין על התעשייה הביוטכנולוגית הכין פרוגרמה מאוד מפורטת איך לפתח תשתית כזאת בקריית שמונה, הפרוגרמה הזו הוגשה לממשלה, כרמל ורניה ימונה לעמוד בראש ועדה שאמורה לבדוק אותה ולהגיש המלצות ואני מאוד מקווה שהמלצות הוועדה יישמו כדי שהמוקד הזה של הצפון יוכל לצאת אל הפועל.

חגית ירון-מסר: אני מוכרחה לומר שאני מרשה לעצמי להחמיא כאן

חגית ירון-מסר: כי זה לא היה בתקופתי, אבל משרד המדע הכיר בתחום הביוטכנולוגיה כתחום מועדף כבר כשהוא בנה את תוכנית התשתיות בשנת 1995-1994.

חגית ירון-מסר: מישל הזכיר את זה, אבל אני אגיד את זה עוד פעם כדי שזה ייכנס בצורה ברורה לפרוטוקול.

חגית ירון-מסר: למרות כל השנים של הקיצוצים התקציביים, התחום הזה קיבל עדיפות וקיבל טיפול יסודי.

חגית ירון-מסר: החלק המדעי הבסיסי שהיה צריך להיות מושקע בפרוייקט משרד המדע, ברור שהיינו רוצים יותר כסף ולעשות יותר, אבל אני חושבת שהוא נעשה בצורה סיסטמתית ומוצלחת.

חגית ירון-מסר: אני חושבת שצריכה לצאת מכאן קריאה, אם רוצים לעשות קריאה ברמה הזאת, שאנחנו רוצים, ולמרות שכרגע יש את הוועדה שחרמונה שורק תתייחס אליה, ועדה שעומדת לבחינה מחדש של נושא העדיפויות שמשרד המדע יתמוך בהן, אני חושבת שזה שחרמונה שורק שהיא מתחו הביוטכנולוגיה עומדת בראש הוועדה זה לא מקרי, ולמרות שהוועדה עוסקת בדיונים, התחום הזה הוא לא תחום שעומד להיעלם מהמפה.

חגית ירון-מסר: אני יכולה להגיד פחות או יותר שאנחנו נמשיך לראות בו תחום עדיפות למרות שכאמור הוא זוהה כתחום עדיפות ונעשו בו השקעות והמטרה תהיה להגדיל את ההשקעות גם מתוך הכרה וגם עם דרישה להגדלת השקעות ברמת האוצר.

חגית ירון-מסר: בנושא הזה אנחנו בפירוש שלמים עם מה שעשינו בעבר ואני חושבת שאנחנו נמשיך בכיוון הזה ובהסתכלות הזאת.

חגית ירון-מסר: יש את הבעיה שעלתה כאן ובצדק של איך זה שכל כך הרבה טוב במחקר הבסיסי ואולי אחר-כך מה שעושה משרד המדע ואחר-כך זה לא מגיע לתעשייה.

חגית ירון-מסר: אני רוצה לציין כאן גם נושא של שיתוף פעולה שאנחנו עושים עם משרד התעשייה דרך מגנט, דרך אילן פלד, כשישנו הפרוייקט שאולי אילן יספר עליו אחר-כך ואולי לא, של מגנטון, שאמור לעזור בתפר הזה שבין השיתוף האקדמי לתעשייה.

חגית ירון-מסר: אנחנו עובדים כרגע בשיתוף פעולה של פרויקטים שמבשילים במשרד המדע בתוכנית התשתיות ויוכלו לעבור לתעשייה בצורה צמודה יותר דרך שיתוף פעולה שנעשה ישירות ביני לבין אילן פלד.

חגית ירון-מסר: שר המדע שהוא גם ראש ועדת השרים למדע וטכנולוגיה יביא לישיבה הקרובה של ועדת השרים למדע וטכנולוגיה את הנושא של פרוייקט הגינום.

חגית ירון-מסר: הנייר של דני זמיר יובא לדיון, כך שהנושא מקבל גם במה ברמת הממשלה דרך ההתייחסות של משרד המדע.

חגית ירון-מסר: אני מוכרחה לומר קצת בצער שהנושא של התמקדות בפריפריה, לפחות ברמה שלנו, של משרד המדע, הוא לא פרמטר עיקרי כאשר הפרמטרים להקמת מרכזים שהיו דרך הוועדה הלאומית לביוטכנולוגיה במימון תוכנית התשתיות של משרד המדע נעשה על-סמך קריטריונים של מצוינות מדעית.

חגית ירון-מסר: כיוון שאנחנו רוצים להמשיך לתת את הבסיס התשתיתי המדעי לתחום הזה, אני חושבת שמוסכם שזה צריך להיות הפרמטר העיקרי.

חגית ירון-מסר: ברור שאם יש הצעות לשני מרכזים שרמת המצוינות המדעית שלהם היא זהה ואחד מהם בפריפריה, הוא יקבל עדיפות.

חגית ירון-מסר: אבל אם ניתן לציין שאחד מוצלח יותר מבחינת המצוינות המדעית, אני לא חושבת שפריפריה יכולה להיכנס כפרמטר בשלב הזה של התשתית המדעית הבסיסית.

חגית ירון-מסר: יש לנו את הפרוייקטים האחרים שלנו שנותנים דגש בפריפריה דרך מרכזי המו"פ האזוריים, שמיגל הוא אחד מהם ואנחנו תומכים בהם.

חרמונה שורק: אני סבורה שאנחנו צריכים להדגיש כאן שלא רק תעשיית ייצור היא תעשייה.

חרמונה שורק: אני רוצה להמשיך את דברי קודמיי ולומר שגם תעשיית מחקר היא תעשייה.

חרמונה שורק: זה אלמנט חשוב שיש לנו בו כוח אדם יוצא מן הכלל במדינה ואולי הוא יכול להוות את השלב הראשון לפיתוח של תעשייה שתפתח מחקרים.

מישל רבל: אנחנו באמת צריכים שיתוף פעולה עם משרד הבריאות.

מישל רבל: יושבת כאן בתיה הרן, מנהלת אגף הרוקחות.

מישל רבל: הרבה יותר ניסויים קליניים צריכים להיעשות בארץ וצריך באמת לתת עדיפות לנושא הזה של איך מעבירים המצאה מדעית, אפילו פטנט, למוצר.

מישל רבל: זה באמת הנושא הקריטי ביותר, להילחם נגד מה שחרמונה אומרת, שהרבה המצאות ישראליות מנוצלות בחו"ל.

דני לשם: המחקר הבסיסי התשתיתי שקשור ברפואה, יש לו קשר הדוק למשרד הבריאות.

דני לשם: האתגרים שכל הענף מציב הם אמנם תעשייתיים בעיקר, אבל גם במישור האתי וגם במישור המקצועי והרפואי, הן בתחום הערכה מקצועית של פרוייקטים מהצד הרפואי שלהם, והן בתחום הפיתוח והרישוי של המוצרים והתוצרים, וכאן באמת הוזכר התפקיד של מגיסטר בתיה הרן שהיא ראש ענף הרוקחות והיא בין השאר אחראית גם על הנושא הזה.

דני לשם: הסיכון העצום שיש הן מבחינת הזמן המאוד מאוד ארוך בניגוד להיי-טק האלקטרוני, תקופת הזמן הארוכה שיש להבשלה של מוצר ביוטכנולוגי, הרישוי הארוך וההקפדה העצומה שיש בגלל כל האלמנטים שכרוכים בסיכונים ובבריאות האדם, ומידת ההשקעה הכספית העצומה שיש בזה, דורשת הכנה מאוד מאוד מדוקדקת והערכה מקצועית של המוצרים ושל התוצרים ושל התהליכים שקשורים בזה.

דני לשם: כאן אני חושב שיש תפקיד חשוב מאוד למשרד הבריאות.

דני לשם: אכן הליווי של משרד הבריאות לא צריך להיות רק בהערכות הסופיות של המוצרים כמו רישוי ופיתוח של התרופות או בשלב של הניסויים הקליניים, אלא לאורך כל הדרך של ליווי מקצועי והערכה של האספקטים הרפואיים.

בני לשם: לגבי הניסויים הקליניים.

בני לשם: יש כאן נקודה אתית מאוד מאוד עדינה.

בני לשם: זה נכון שאנחנו רוצים לשמור הרבה בארץ, אנחנו רוצים לעשות מחקר רפואי ומחקר ביוטכנולוגי בארץ, אבל אנחנו צריכים מאוד מאוד להיזהר מלהפוך לשדה הניסויים הקליני של כל העולם.

בני לשם: אני לא אומר שזה מה שנאמר כאן, אבל כשאנחנו תובעים ממשרד הבריאות לבוא ולהתיר יותר ניסויים קליניים, אנחנו צריכים לזכור את 'סליפרי סלאו' ולא להגיע אליו, לא להתקרב אליו אלא ללכת מאוד בזהירות כי אני חושבת שהביקורת והבקרה על הניסויים הקליניים דרושה.

בני לשם: אני לא חושב שזה שאנחנו בפריפריה של העולם מצדיק את זה שאנחנו גם ניקח על עצמנו כל מיני ניסויים קליניים.

בתיה הרן: יאמרו שבשביל ששה מיליון איש לא צריכים להקים FDA.

בתיה הרן: בסדר, אני מסכימה, אבל גם לא יתכן שעם כל מולקולה חדשה שמתפתחת כאן בארץ צריכים לרוץ לשדות זרים ואחרי ששם מאשרים את זה, אנחנו יותר גיבורים לאשר גם כן.

בתיה הרן: אנא, דאגו להכנסת כספים לתשתית במשרד הבריאות לאותה הערכה.

גד גלעד: אם אנחנו נוגעים ביישום, ואנחנו מתעסקים כאן בעיקר ביישום ביוטכנולוגי, הרי שהרופא המדען הוא בתוך הפיתוחים הביוטכנולוגיים.

גד גלעד: אנחנו רואים למעשה הידרדרות ברמה במשך עשר השנים האחרונות, הידרדרות הדרגתית ברמה של המחקר, היקף המחקר קצת פחות אבל רמת המחקר שנמדדת היא כזאת.

גד גלעד: כמות הכסף שהולכת לממן היום מחקר בישראל ישירות בבתי-חולים נמדדת בשני מיליון דולר ודבר כזה לא ישוער למדינה כמו ישראל שאנחנו כל הזמן משבחים את הרמה המדעית שלנו.

גד גלעד: אני רוצה לציין שאנחנו בקשר עם המדענית הראשית של משרד המדע.

גד גלעד: אני חושב שהענף הזה של מחקרים רפואיים בבתי-חולים צריך היום להשתתף בכל מקום היכן שיש יוזמה הכי קטנה.

גד גלעד: אסור להזניח את זה.

גד גלעד: ההפך, המשרדים צריכים לחפש את המרכזים הרפואיים כי זה הפוטנציאל האדיר שלחלוטין לא מנוצל בארץ.

דן לבנון: חשוב לדעת שהרבה פעמים הרעיון בא מתחום החקלאות, אחר-כך היישום שלו הוא בתעשייה, ואחר-כך השוק הוא עוד פעם בחקלאות.

דן לבנון: כבר נאמר פה שהשוק למוצרים כאלה בחקלאות הוא גדול מאוד.

דן לבנון: אני לא רוצה להגיד אם הוא פחות או יותר מהרפואה, אבל הוא גדול מאוד.

דן לבנון: זאת אומרת, יש פה זרימה בין חקלאות לתעשייה הלוך וחזור ואנחנו משוכנעים שצריך להיות שיתוף פעולה בין משרד החקלאות, התעשייה, המדע והמשרדים האחרים הנוגעים בדבר וזאת כדי לקדם את העניין הזה במשותף.

דן לבנון: בעניין הזה לפחות שכנענו את שר החקלאות ושר החקלאות לקח על עצמו לקדם את העניין הזה ברמה הממשלתית.

דן לבנון: הוא פנה לשר המדע ולפי מיטב ידיעתי העביר לו איזה נייר שכתב פרופסור באוניברסיטה העברית בנושא הגינומיקה ויתקיים על זה דיון בוועדת שרים לענייני מדע וטכנולוגיה.

דן לבנון: הוא השתכנע שזה נושא בעדיפות גבוהה שראוי לתמיכה ממשלתית גבוהה יותר בכלל, וברגע שתהיה תמיכה ממשלתית גבוהה יותר, או היא תהיה במקביל, יהיה גם יתר שיתוף פעולה בין משרדי הממשלה ואנחנו מוכנים לאיזשהו פול בתוך משרדי הממשלה לנושא הזה בהתאם לחלקנו, פרופורציוני למשרדים האחרים.

בן-ציון וינר: אני חושב שיש מעט תחומים במדינת ישראל שמדינת ישראל יכולה להצליח בהם כל כך טוב – עכשיו אני תופס טרמפ על המושג ביוטכנולוגיה וגם אני אשתמש בו למרות מה שאמרתי קודם – כמו ביוטכנולוגיה, כי בביוטכנולוגיה לא צריך משאבים, לא צריך מחצבי טבע ואת אותם דברים שאין לנו ודווקא יש בשפע את אותם משאבים שיש לנו שזה הון אנושי, שכל, יזמות, חדשנות, ודווקא העם הזה מצטיין בכל הדברים האלה והוא הוכיח זאת יותר מפעם אחת בתחומים רבים ומגוונים.

בן-ציון וינר: זה בדיוק תחום שאם מחברים יחד את כל היכולות שקיימות במדע הישראלי, בתעשייה הישראלית, באקדמיה הישראלית עם הון ישראלי ולא רק ישראלי, נדמה לי שאפשר לבוא עם תוצר מאוד נכון.

בן-ציון וינר: בשנים האחרונות קרה משהו שאפשר גם לתפוס עליו טרמפ בהקשר הזה.

בן-ציון וינר: קודם כל, אחת מהיכולות הגבוהות של המדע הישראלי – אני אקרא לו באופן כללי מדעי הביולוגיה.

בן-ציון וינר: ביוטכנולוגיה נמצא שם, אבל בגדול מדעי הביולוגיה – גם התעשייה הישראלית, הפרמצפטית והנלווית עברה מהפך בשנים האחרונות, בעשר השנים האחרונות כאשר חמש השנים האחרונות נתנו לזה דחיפה מאוד מיוחדת ואני לא אפרט אלא אוכל לעשות זאת בהזדמנות שיהיה יותר זמן להציג את הדברים.

בן-ציון וינר: החיבור הזה של מדע ביולוגי ברמה גבוהה, שהיה כזה כבר עשרות שנים, עם תעשייה פרמצפטית ונלווית שהתפתחה מאוד בעשר השנים האחרונות, מוכרחה לתת תוצאה אחרת.

בן-ציון וינר: מדינת ישראל פיספסה את המהפכה הביוטכנולוגית של עשרים שנה.

בן-ציון וינר: יצא מעט מדי במוצרי ביוטכנולוגיה, יצא, אבל לא מספיק.

בן-ציון וינר: המהפכה הנוכחית אסור שתעבור עלינו בשקט.

בן-ציון וינר: אנחנו צריכים להיות שם כמובילים וביכולתנו להיות מובילים.

בן-ציון וינר: רק כדי לתת מספר.

בן-ציון וינר: תחום התרופות בכלל הוא 300 מיליארד דולר.

בן-ציון וינר: בעוד כמה שנים – לא חשוב אם זה עשר או חמש שנים – כ20- עד 25 אחוז מהתרופות תהיינה מוצרים על-בסיס ביוטכנולוגי, על-סמך הביוטכנולוגיה, וזה דבר אדיר.

בן-ציון וינר: כמו שאנחנו נערכים עכשיו, לא יהיה לנו חלק בזה, אבל ביכולתנו לשנות את זה.

בן-ציון וינר: אני רוצה לומר שאנחנו עושים לעצמנו חיים קלים בזה שאנחנו באים בטענה רק אל המדען הראשי.

בן-ציון וינר: בסופו של דבר יש לו חלק, אבל גם לחיבור בין אקדמיה לתעשייה יש חלק ואולי חלק יותר גדול.

בן-ציון וינר: זאת אומרת, המדען הראשי לא אשם שמגיעות אליו מספיק בקשות.

בן-ציון וינר: יגיעו אליו יותר בקשות, הוא יתמוך יותר ואז גם אנחנו נצטרך לדאוג שהוא יתמוך ביותר אחוזים כמו שאמר קודם פרופסור חיים אביב בצדק.

בן-ציון וינר: עשרים אחוז זה מעט מדי, בחמישים אחוז היינו מסתדרים לא רע והיינו גם דורשים שבעים אחוז, כמו שפעם היו פרוייקטים לאומיים, אבל זה כבר ויכוח אחר.

בן-ציון וינר: את החמישים אנחנו צריכים לקבל כי כמו שאמרו קודם זה הרבה זמן, הרבה כסף, הרבה מאוד סיכון ואנחנו צריכים בזה תמיכה הרבה יותר רחבה.

בן-ציון וינר: אני חושב שאין סיכוי שמדינת ישראל תהפוך לשדה ניסויים קליניים וזה לא הוגן להגיד את זה.

בן-ציון וינר: הדרישה שלנו מהמדען הראשי היא התייחסות אחרת למחקרים ארוכי טווח.

בן-ציון וינר: אני לא יכול כל שנה להתחנן למחקר של עשר שנים ולבוא ולהציג את העסק מחדש.

בן-ציון וינר: אם המחקר לוקח עשר שנים, שפעם אחת יענו אותי עד זוב דם.

בן-ציון וינר: אם יאשרו, שיאשרו לי את זה לעשר שנים.

בן-ציון וינר: הוזכרו קודם שתי תרופות שאושרו ונסעו לחו"ל.

בן-ציון וינר: שתיהן הוצעו לתעשייה ישראלית והתעשייה הישראלית לא יכלה לשאת בהוצאות.

אילן פלד: נוצר פה הרושם דרך כל מיני דברים שנאמרו כאן שכאילו הבעיה היא שרק תביאו את הכסף והכל יהיה בסדר.

אילן פלד: אני רוצה להוריד אתכם למציאות.

אילן פלד: המציאות הראשונה היא תוכנית מגנט.

אילן פלד: תוכנית מגנט היא תוכנית שמטפלת בדיוק ברובד הזה שנקרא התשתית הטכנולוגית בתעשייה הישראלית וזאת תוך כדי שיתוף פעולה בין אקדמיה לתעשייה.

אילן פלד: בשלוש השנים האחרונות לא הוגשה אף בקשה, אף הצעה, אף התארגנות בנושא ביוטכנולוגיה למרות מאמצי הרבים.

אילן פלד: ביוטכנולוגיה בחקלאות צמחית.

אילן פלד: היה איזשהו קצה של רעיון, אמרנו שנרוץ קדימה, אבל לא מצליחים לגייס כוחות לעניין הזה.

אילן פלד: הצליחו לגייס שתיים וחצי חברות במאמצים עילאיים ויש מספיק.

אילן פלד: הדבר האחרון זה ביו-אינפורמטיקה ואני מקווה שהניסיון מחר יצליח.

אילן פלד: מחר אנחנו עושים איזשהו מפגש שתוכנן מקדמת דנא, מפגש עם כל בעלי העניין לראות איך מעגנים משאבים ויכולות ויוצרים איזשהו קטע משותף לכולם.

אילן פלד: אני בטוח שמחר כולם יצאו מרוצים מהפגישה ואני מאוד מקווה שיהיו לזה בסוף תוצאות.

אילן פלד: אנחנו מהצד של הממשלה, אנחנו לא יכולים להקים תעשייה, אנחנו לא יכולים לעבוד במקום התעשייה, אבל אנחנו יכולים להציע את הכלים כדי להתקדם כמה שיותר מהר.

אילן פלד: משהו שישמש כחומר למחשבה.

אילן פלד: החברה המובילה במדינת ישראל לביוטכנולוגיה, הזכירו כאן את החברה קומפיוג'ן.

אילן פלד: החברה התחילה כחברת חממה בשדה בוקר.

אילן פלד: היא עברה דירה לפתח-תקווה והיום היא בתל-אביב כי התנאים שמועדפים שם קיימים.

אילן פלד: זה חומר למחשבה.

ליאור מעיין: מהראיה שלנו ואולי אנחנו אומרים משהו שלא מצפים מאתנו לומר, היכולת להצליח תלויה במסה קריטית ומסה קריטית להערכתנו לא תבוא מפיזור לעשרות יזמויות קטנות אלא הכוונה שלנו להביא חברות פרמצפטיות גדולות.

ליאור מעיין: דיברו כאן על הצורך וכאן יש מקום ליזמות ממלכתית, ממשלתית, כדי להקל או למשוך חברות פרמצפטיות גדולות מהעולם.

ליאור מעיין: אנחנו ממוקמים בתל-אביב ואכן התחלנו בשדה בוקר.

ליאור מעיין: אחרי כשנתיים עברנו לפתח-תקווה ורובנו גרים כמובן באזור המרכז.

ליאור מעיין: אגב, לנו חסר כוח אדם.

ליאור מעיין: דובר פה על ההכשרה הטכנולוגית ואנחנו מגייסים את כוח האדם שלנו מכל מקום שאפשר.

ליאור מעיין: אנחנו תופסים אנשים עוד בשלבי דוקטורט באוניברסיטאות ואפילו בסנט פיטרבורג או בפריס ישירות אנחנו אוספים אותם לארץ כי חסר כאן כוח אדם, למרות שיש כאן את הפוטנציאל.

ליאור מעיין: הכשרה מדעית בשני התחומים, גם מדעי החיים וגם מדעי הטבע, היא חזרה מאוד בארץ ועל זה אין עוררין.

ליאור מעיין: התחושה שלנו היא שאין יכולת אפילו לנו לעשות את הפריצה בלי שותף, גם בלי מדיניות הצהרתית וגם מעשית מכל מיני סוגים כדי לקחת דבר כזה ולאחד אותו עם כמה פרוייקטים ייחודיים בארץ.

ליאור מעיין: זה יכול להיות גם בפריפריה, אין לנו שום התנגדות לכך.

אליעזר כהן: אני רוצה לציין נקודה מאוד מאוד חשובה.

אליעזר כהן: אני מתפעל מהעובדה שאנחנו נמצאים במצב הפוך ממה שהנשיא קנדי עשה בזמנו כשהוא החליט להטיס את האדם לירח.

אליעזר כהן: כמעט כל אחד מכם מדבר על דבר שהוא פי כמה וכמה יותר גדול מהטיסה לירח.

אליעזר כהן: יש פה כמה פריצות מדהימות ואני יושב נפעם מול חבורת מדענים כזו ואני שואל את עצמי למה מדברים כאן על תפר וכשל ועל בין לבין.

אליעזר כהן: חסרים לנו שני דברים ואני רוצה להמליץ עליהם בפניך גבירתי היושבת-ראש.

אליעזר כהן: עצם המפגש הזה בעצמו הוא מדהים.

אליעזר כהן: חסרה לנו מנהיגות ומהירות.

אליעזר כהן: לוח זמנים.

אליעזר כהן: מישהו כאן צריך להוביל את הדברים האלה.

אליעזר כהן: מישהו צריך להיות בעל בית.

אליעזר כהן: בעיני המדען הראשי הוא שר המדע.

אליעזר כהן: יש פה בין-תחומיות עצומה.

אליעזר כהן: יושבת-ראש הוועדה כינסה את הפורום הנכבד ביותר הזה והיא עשתה מעשה נפלא.

אליעזר כהן: אנחנו צריכים לראות את הפגישה הזו כשנת מכינה וצריך להעלות אותנו כיתה לממשלה ולומר לראש-הממשלה ולשר המדע שייקחו את העניינים לידיהם ותתחילו לנהל אותם.

אליעזר כהן: גבירתי המדענית, השר שלך, אני קצת מכיר אותו, הוא ישמח להיות מנהיג לעניין כזה והוא צריך לאסוף אתה אחרים שנוגעים בדבר.

אליעזר כהן: יש כאן בין-תחומיות עצומה, יש כאן כשלים ותפרים ומישהו צריך לתפור את התפרים ולעבור את הכשלים האלה.

אליעזר כהן: מדובר בנושא הרבה יותר מדי חשוב מכדי שנעבור לסדר היום.

אליעזר כהן: בלי יותר מדי ציונות, זה העתיד של המדינה.

ענת מאור: אני רוצה לומר מיד בפתח הסיכום שהעבודה תהיה משותפת של כולנו ולאורך כל הזמן.

ענת מאור: זאת אומרת, לא אתם תזרקו לנו את הכדור ותלכו לנוח, ואנחנו נזרוק לכם ולהפך.

ענת מאור: ממש לא.

ענת מאור: הדבר הראשון שאני רוצה לברך עליו הוא שאנחנו נמצאים בצרה טובה.

ענת מאור: זאת אומרת, יש לנו ידע, יש הון אנושי, יש יזמות, אבל כולם מרגישים שיש פה כשלים ואיזושהי החמצה.

ענת מאור: אנחנו נפנה גם דרך התקשורת וגם אתם צריכים לפעול כדי לשים את זה על סדר היום הלאומי באופן גבוה יותר.

ענת מאור: אני מבקשת שהמטרה הזו תיעשה במשותף.

ענת מאור: זה צריך להיעשות עכשיו כי עכשיו מתחילם לדון בתקציב 2001.

ענת מאור: כיושבת-ראש ועדת המדע אני מבקשת להכין מכתב לראש-הממשלה, לשר האוצר ולשרים הנוגעים בדבר, וגם אתם צריכים בו-זמנית לעשות שני דברים: לכתוב גם על הרעיון עצמו, על הקונספציה, על החשיבות וכולי, וגם התרגום התקציבי או מהלכים אחרים.

ענת מאור: אל תעבירו רק לפוליטיקאים.

ענת מאור: אין מנדט להתעייף, אלא כל שנה צריכים לעשות זאת ובעיתוי הנכון ובתדירות הנכונה.

ענת מאור: עכשיו זה העיתוי כי כנס קיסריה הוא בעוד שבועיים.

ענת מאור: מה שלא נכנס לדיון ביוני-יולי, דינו יפה רק לשנת 2002.

ענת מאור: זה הדבר הכי חשוב עכשיו עוד פעם לכתוב ולשלוח תזכירים שלא יהיו ארוכים מדי אלא שיאמרו מה הרעיונות ומה התביעה התקציבית או שינוי בקונספציות.

ענת מאור: אני מציעה שהמכתבים האלה יצאו אל השרים הנוגעים בדבר.

ענת מאור: יושבים שלושה מדענים ראשיים של משרדי ממשלה ואני מבקשת להעביר את רוח הדברים.

ענת מאור: אני רוצה לומר לכם שאנחנו מבחינת ועדה עשינו שני דברים.

ענת מאור: הנהגנו את יום המדע הבינלאומי.

ענת מאור: יום המדע בארץ התקיים ב13- במרץ ומעתה ואילך זה יהיה יום קבוע אחת לשנה.

ענת מאור: היוזמה באה מהכנסת על-ידי קודמיי, הביצוע התחיל פה ומיד חבר למשרד המדע, הנשיא ארח אותנו.

ענת מאור: אני חושבת שזה חלק מהמודעות של מחקר, של פיתוח, של מדע.

ענת מאור: אלה לא רק הצהרות אלא ליצור את המודעות כולל החינוך.

ענת מאור: אני באמת מקווה שמשרד המדע יעשה זאת באופן גדול יותר בשנה הבאה יחד עם הוועדה שלנו.

ענת מאור: אנחנו חשפנו את הבעיה שצריך להעלות את אחוז התקציב למו"פ ובכלל כי הרבה משרדים אמרו שאין מה לחלק עוגה שלא קיימת.

ענת מאור: יש פה את החלוקה הפנימית, כמה הולך לכל מדען ראשי של כל משרד.

ענת מאור: אנחנו לא שופטים.

ענת מאור: זה חלק מהכוח ומהעוצמות.

ענת מאור: אני מזכירה לכל המדענים להעביר את הנושא לשרים.

ענת מאור: זה הזמן להיאבק בכל משרד.

ענת מאור: אני פונה למשרדים השונים להיאבק על הגדלת התקציב למו"פ כבר עכשיו וגם אנחנו כועדה נעשה זאת.

ענת מאור: יש לנו דיון ב19- בחודש עם משרד המדע על הקונספציה הכללית, גם בעקבות דוח מבקר המדינה, גם בעקבות הנושא הוועדה הכלכלית שראש-הממשלה שם לעצמו והיא הסבה את תשומת הלב שבלי תשתיות ובלי מו"פ אי-אפשר לצעוד קדימה.

ענת מאור: זה לגבי העניין התקציבי והתפיסה כולה.

ענת מאור: אני רוצה לציין שאנחנו לא נוכל לחרוץ בוויכוח כמה בארץ וכמה בחו"ל.

ענת מאור: אנחנו נותנים גיבוי לגישה שיותר בארץ עם שיתוף בינלאומי.

ענת מאור: אנחנו נשמע מהמדען הראשי של משרד התעשייה אחרי איזושהי תקופה מה הם בדקו בנושא הזה.

ענת מאור: בתוך הארץ אנחנו שמים את הדגש על הפריפריה.

ענת מאור: זה לא אומר שזה לא יהיה במרכז, אבל השמונה אחוז לא מקובל עלי.

ענת מאור: צריך הרבה יותר.

ענת מאור: אני מבינה שגם באופן מושכל מדברים בנושא הביוטכנולוגיה על בן-גוריון כמרכז ועל התוכנית שבעצם הוגשה ופותחה על-ידי משרד התעשייה והיא בשלבי ביצוע.

ענת מאור: הוועדה עומדת לרשות

ענת מאור: כם על-מנת ללחוץ, להגיש שאילתות וכולי.

ענת מאור: אני מבקשת שהדרישה תועבר לשר הבריאות וגם מכתב מטעמנו אל השר שיתבע את כל מה שהעליתם בתוך משרד הבריאות, גם את חלקו של המחקר בכלל מתקציב המשרד וגם את הנושא של המכון וכולי.

ענת מאור: כאן ההזדמנות לומר במה יכולה לעזור הוועדה.

ענת מאור: אנחנו רשות מפקחת ולא נחליף את הרשות המבצעת.

ענת מאור: היינו עושים את זה די בשמחה ברמה האישית אולי, אבל אנחנו בעולם פוליטי.

ענת מאור: יש לנו סמכות של פיקוח, של תזכורת, של הגשת שאילתות.

ענת מאור: אתם צריכים להכין את הדברים כשהם לעוסים.

ענת מאור: זאת אומרת, מעבירים לנו חומר, אפשר גם באופן חסוי, ואפשר להגיש שאילתא לשר בנושא מסוים וכולי.

ענת מאור: נצלו זאת.

ענת מאור: לגבי הוועדה המקצועית, אני חושבת שנסתפק בתשובה של המדען הראשי של משרד התעשייה.

ענת מאור: אנחנו פונים למשרד התעשייה בבקשה שלא יבטל ועדות קודמות והמלצות קודמות.

ענת מאור: זאת אומרת, לא להתחיל לברוא את הגלגל מחדש.

ענת מאור: זו פנייה שלנו בשם הוועדה.

ענת מאור: שנית, אנחנו מבקשים שזה יהיה קצוב בזמן.

ענת מאור: שלישית, שזה לא יהיה במקום הדברים שכבר נמצאים בתוכניות ובצנרת ושזה לא יהיה תירוץ לעכב את הכל.

ענת מאור: נדמה לי שזה מה שאפשר לסכם במצב שנוצר.

ענת מאור: אין טעם עכשיו לפנות בבקשה לביטול הוועדה וכולי.

ענת מאור: אם מדברים על הזמנת חברה חיצונית אני מבקשת להגביל בזמן, לא לבטל דברים קודמים ולא לעכב ביצוע של דברים אחרים.

ענת מאור: עלה הנושא של קרנות הון סיכון.

ענת מאור: אני פונה אליכם כי אלה דברים שלא קשורים בהחלטות.

ענת מאור: גם המפגש הזה וגם המפגש שיהיה מחר הוא על-מנת לבדוק איך אפשר להתיר צוואר בקבוק, איך אפשר לעשות יותר שיתוף פעולה.

ענת מאור: אני לא השתכנעתי למרות ההכרח שהממשלה תעזור בשלב זה בתמיכה, בהון סיכון או בגיוס חברות בחו"ל, שצריך להוריד על הסף את הנושא של פנייה לקרנות הון סיכון.

ענת מאור: לא הוזכר הנושא האזורי ובכל-זאת אני בתקווה פוליטית עכשיו כשאנחנו עומדים בפני פריצות דרך בין עם השכנים הפלשתינאים ונקווה שגם בצפון לא תהיה רק נסיגה אלא גם התקדמות.

ענת מאור: השאלה אם יש עשייה ומחשבות בכיוון הזה, כולל ירדן ומצרים.

ענת מאור: זה גם כיוון שצריך להיות באג'נדה הציבורית של כולנו.

ענת מאור: אני מודה לכולם.