הוועדה המיוחדת לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי, כנסת 15, פרוטוקול מספר 27, 2000-02-23 09:00

ענת מאור: אנחנו נקראנו לנושא בעקבות האירועים הדרמטיים שהיו בנושא הזה בארצות-הברית.

ענת מאור: יחד עם זאת, זאת לא פעם הראשונה שאנחנו עוסקים בכך.

ענת מאור: הוועדה עסקה בנושא גם בכנסת הקודמת וגם בכנסת הזו כאשר דיברנו יותר על הבעיה של תופעות שליליות אחרות.

ענת מאור: אני רוצה להזכיר שאנחנו רואים כללית בכל נושא המחשבים והאינטרנט דברים שהם מאוד חיוביים עם בעצם תמיכה אדירה לקראת עולם העתיד.

ענת מאור: הקמנו כאן ועדת משנה בראשות חבר הכנסת מיכאל איתן לנושא האינטרנט, אבל עם זאת אנחנו לא עושים את חלוקת העבודה כשאנחנו מופקדים רק על הקידום, על הטכנולוגיה, על הכלכלה, על המסחר, על התרבות, על האופקים שיכולים לצמוח מכך אלא גם איך אנחנו מתמודדים, איך אנחנו מונעים ואיך אנחנו בולמים תופעות שליליות.

ענת מאור: אני לא אחזור ואתייחס לפרטים על מה שקרה בארצות-ברית.

ענת מאור: די לציין את העובדה שחלק מהאנשים הישוו את מה שקרה שם לאחד מאסונות הטרור הגדולים שגרמו להתערבותו האישית של נשיא ארצות-הברית מתוך טענה שהפגיעה, ובעיקר סדר הגודל של האיום שיכול לקרות כתוצאה מהשארת הנושא ללא טיפול וללא אמצעים, עלולים להיות מאוד קריטיים.

ענת מאור: אנחנו יודעים שיש מספר אפשרויות לבצע את החבלות, את הטרור, את הפגעים ואנחנו יודעים את הנזקים המאוד גדולים בין אם זה פגיעה בסודיות המידע, באמינות המידע, בזמינות המידע, בתדמית של המוסד ובין אם זה בנזקים ישירים.

ענת מאור: לפני שאני אציג את השאלות שעומדות לדיון, אני רוצה להודות למר גזית, מנכ"ל מחקר ופיתוח בחברת נטוויז'ן, וברשותך, כמו שסיכמנו, יש לך דקות ספורות להציג את הנושא על-מנת שניכנס אליו בצורה יצירתית וויזואלית לנושא הדיון.

מארק גזית: כשאנחנו מדברים על אבטחת מידע או מצד שני כשאנחנו מדברים על פריצה למערכות, אנחנו מדברים בעצם על מספר שכבות של אבטחת מידע.

מארק גזית: שכבה ראשונה זה כמו מערכת בנקאית, הכספת, או אותו מחשב שעליו רצה מערכת ההפעלה ועליו רצה האפליקציה שלנו.

מארק גזית: כמו לדוגמה אתר של פנטגון או כמו 'יהאו', או כמו אתר הכנסת, מחשב שעליו יש את האפליקציה.

מארק גזית: אחר-כך יש מישהו ששומר על המחשב הזה, כמו שבבנק יש שומר סף, גם כאן יש שומר סף שבדרך כלל קוראים לו 'פייר וול'.

מארק גזית: יש העברת אינפורמציה בין המשתמש לאתר, לדוגמה במסחר אלקטרוני.

מארק גזית: במערכת הבנקאית אנחנו עושים את זה באמצעות מכונית משוריינת ואבטחת מידע אנחנו עושים באמצעות הצפנה, כאשר אנחנו לוקחים ומצפינים את המידע ואנחנו מקווים שההאקר או מי שיושב בדרך ומאזין למידע, לא יוכל לקרוא את המידע.

מארק גזית: כמובן בקצה יש את המשתמש קצה.

מארק גזית: מאוד קשה להגן על משתמש קצה.

מארק גזית: אני לא אדבר על זה כי משתמש קצה זה כל אחד מאתנו שיש לו מחשב בבית והמחשב הזה, אף אחד לא שולט עליו ולמחשב הזה אנחנו מורידים כל מיני תוכנות מהאינטרנט והרבה מאוד האקרים מנצלים את העובדה שהמחשבים של משתמשי הקצה לא כל כך מוגנים והם מכניסים לשם תוכנות קטנות במטרה אחרי כן לעשות כל מיני דברים מגונים.

מארק גזית: בשרתים עצמם, במכשירים הגדולים עצמם יש חורים והאקר חכם או אפילו קצת פחות חכם, אבל שיש לו גישה לאינטרנט והוא יכול להוריד את האינפורמציה, יכול לזהות את החורים האלו ולהשתמש בהם.

מארק גזית: חור ראשון הוא לא חור טכנולוגי אלא חור ראשון הוא חור של סיסמאות.

מארק גזית: אנחנו בתור אנשים בוחרים סיסמאות שקל לנו לזכור אותן.

מארק גזית: קל לנו לזכור, זה אומר שזאת איזושהי מילה ואולי מספר ליד.

מארק גזית: היום יש מילונים של מלים באנגלית ומלים בעברית בכתיב אנגלי ומלים בסינית בכתיב אנגלי וכל מה שצריך לקחת זה לקחת תוכנת מחשב ולנסות את כל המלים האלה ובסוף מצליחים להיכנס למחשב.

מארק גזית: יש באגים במערכת הפעלה, כמעט כל חברה, אפילו מייקרוסופט לפעמים יש לה באגים.

מארק גזית: יש הרבה מאוד חשבונות שנמצאים במחשבים שמאפשרים שליטה על המחשב אבל מאפשרים גם את החדירה למחשב.

מארק גזית: צריך לזכור שהיום ההאקר הקטן הזה שתמיד פחדנו ממנו שיושב בביתו הפרטי באמצע הלילה ומנסה לפרוץ למחשב ספציפי, ואנחנו חשבנו שאם המחשב שלנו לא כל כך חשוב ברשת, אז ההאקר הזה לא יגיע אלינו, זה לא המצב היום.

מארק גזית: אני רואה פה אנשים שאמונים על המערכת.

מארק גזית: היום המצב הוא של ניסיונות פריצה רחבים.

מארק גזית: זאת אומרת, היום להאקרים יש מחשבים גדולים, לפעמים הם פורצים למחשבים של האוניברסיטאות, ומה שהם עושים, הם פשוט מנסים לסרוק מרחבים.

מארק גזית: לדוגמה, אנחנו רואים די הרבה ניסיונות פריצה של כל המחשבים של מדינת ישראל.

מארק גזית: פשוט, מישהו לוקח ועושה סריקה של כל מרחב הכתובות של מדינת ישראל, דבר שלדעתי מצריך חשיבה ממלכתית.

מארק גזית: כאן כבר לא מספיק שגוף פרטי זה או אחר ישים מערך אבטחת מידע אלא פה צריכה להיות תשומת לב ממלכתית.

מארק גזית: אנחנו מדברים על יותר ויותר משאבים אמיתיים, משאבים לאומיים, משאבים מסחריים שעולים לרשת האינטרנט.

מארק גזית: דבר אחד שאני רוצה להוסיף זה את נושא החינוך.

מארק גזית: אני חושב שכאן להסברה, לממשל ולכנסת יש מה לתרום, כי עדיין בישראל חדירה למחשבים נחשבת לאתגר, נחשבת למשהו מדהים, ואנשים שוכחים שזה מפריע לאנשים אחרים לגלוש, זה מפריע לפעילות תקינה של רשת האינטרנט וזה גם לא חוקי לפי החוק הישראלי.

ענת מאור: אני רוצה להמשיך בפתיחה ולומר שהתכוונתי להתחיל מהסוגיה שבעצם העלה מארק גזית.

ענת מאור: אחרי הפתיחה שלי ושל חבר הכנסת איתן נשמע את יגאל בצר ממשרד ראש-הממשלה שייתן לנו תשובה מהצד הממסדי.

ענת מאור: הסוגייה הראשונה היא האם באמת מדובר במשובת נעורים, האם מדובר באתגר או עבירה, כאשר קודם כל זה מעשה לפני העבירה, מעשה שהוא חמור, מעשה שיש בו נזקים וצריך לטפל גם ברמה החינוכית בהתאם.

ענת מאור: פעם קראו לכל גניבה, סחיבה, הווי של הפלמ"ח, אבל היום למדנו שזה נקרא גניבה וחדירה לרשות הפרט ורשות הרבים.

ענת מאור: אני חושבת שזו המטרה הראשונה של הישיבה, אלא אם יש גישות אחרות.

ענת מאור: זאת אומרת, הסחבקיות והאתגריות, להיות פורץ ולהיות מסוגל לנצח את הממסד ואת הטכנולוגיה, זה חלק מהתרבות שאולי גורמת להיקף כל כך נרחב של מאות ניסיונות בשבוע.

ענת מאור: השאלה השנייה שאני רוצה לשאול היא מה נעשה מטעם המדינה, מטעם ראש-הממשלה.

ענת מאור: אגב, חלק מן החומר הונח על השולחן.

ענת מאור: הסוגייה השלישית היא מאוד בעייתית במדינת ישראל.

ענת מאור: חלק מהיכולת להתמודד עם זה, שתהיה שקיפות, שיהיה מידע, ויש לנו בעיה אמיתית של המגזר הביטחוני.

ענת מאור: אנחנו לא מתכוונים לפרוץ את גבולות המותר.

ענת מאור: לא באנו לכאן כדי להלקות אלא לראות איך מטפלים.

ענת מאור: השאלה היא איך פותרים את המתח ואיך יוצרים איזון ראוי בין התמודדות רחבה ככל הניתן לבין הסוגיות של המגזר הביטחוני.

ענת מאור: יש סוגייה עקרונית שהיא נכונה לא רק לישראל אלא לכל העולם.

ענת מאור: זאת אומרת, עצם הדיון איך להתמודד אולי נותן רעיונות נוספים והשאלה היא איך אתם מציעים שננהג בסוגייה הזו.

ענת מאור: בוועדה למעמד האישה אנחנו נתקלים באותו נושא, האם כל הדיון על רצח נשים לא מכניס באותה עת גם רעיונות לרוצחים פוטנציאליים.

ענת מאור: הסוגייה החקיקתית.

ענת מאור: אני רוצה להזכיר שבשנים האחרונות למעשה עסקנו במספר חוקים שקשורים בהיבטים שונים כאשר הראשון זה חוק הגנת הפרטיות.

ענת מאור: השאלה היא האם יש בו די, האם צריך לתקן אותו או להרחיב אותו.

ענת מאור: אני למשל הגשתי הצעת חוק פרטית שמטרתה להגדיר במפורש בתוך הגנת הפרטיות, שגם חדירה למחשב של אדם באופן ישיר או באופן מכוון, לרבות רשת האינטרנט, רשתות מחשבים או באמצעות כלי אחר תהיה עבירה על חוק הפרטיות.

ענת מאור: האם יש צורך בחוק הזה?

ענת מאור: האם יש צורך לרכז בו את המאמצים, להרחיב אותו?

ענת מאור: יש לנו את חוק המחשבים שעבר בשנת 1995 ואולי צריך להכניס בו שינויים.

ענת מאור: יש לנו את חוק הגנת חופש המידע שעבר רק לאחרונה והשאלה האם הוא פרוץ מדי או הפוך.

ענת מאור: הסוגייה הבאה היא הענישה והשאלה אם בחקיקה קיימת ענישה מספקת ובאיזו מידה אתם רואים בענישה כלי רלוונטי, כי אולי יש אמצעים אחרים.

ענת מאור: ענישה זה החל מקנסות גבוהים יותר, המשך במאסר ממושך יותר.

ענת מאור: למשל, על-פי החוק האמריקאי דינה של העבירה הוא חמש שנות מאסר.

ענת מאור: בחוק הישראלי אין מקבילה כזאת.

ענת מאור: סוגייה אחרונה שהיא בהחלט אקטואלית.

ענת מאור: בעוד אנחנו מקיימים את הוועדה הזו, יצא זימון לכנס האקרים בינלאומי בישראל.

ענת מאור: אני רוצה לשמוע את הדעות בקשר לכך ושיאמרו לי האם יש בנושא הזה לא רק עידוד אלא גם לגיטימציה.

ענת מאור: כותבים בתקשורת שעושים כנס גנבים בישראל או כנס פורצים לכספות בישראל.

ענת מאור: אם כך, האם אנחנו צריכים לנקוט עמדה כועדה ולפעול כדי שהוא לא יתקיים?

ענת מאור: הכנס אמור להתקיים בסוף חודש מרץ בצורה פומבית וגלויה.

יגאל בצר: לגבי הכנס.

יגאל בצר: כאזרח, גם כעובד ציבור, הייתי מצפה שכנס כזה לא יתקיים.

יגאל בצר: לא יתכן שמחר יהיה כנס של פורצי מערכות ממשלתיות כדי להראות לנו אולי איך אנחנו לא מוגנים, מחר יהיה כנס של תוקפי נשים כדי להראות לציבור שהנשים אינן מוגנות.

יגאל בצר: אני פונה להאקרים ומבקש שיניחו לגופים הציבוריים לפעול ולהגן על עצמם.

יגאל בצר: שמישהו לא יאמר שבעצם החדירה למערכות הוא מגלה לי חורים שיש אצלי, כי אנחנו נסתדר.

יגאל בצר: יבוא מחר מישהו שיעשה כנס פורצי בתים ודירות בקומת קרקע, כנס בינלאומי ראשון במדינת ישראל.

יגאל בצר: אני אשמח אם לא יתקיים כנס כזה.

יגאל בצר: אם הם ירצו לעשות פעילות אחרת, אין לנו עניין בנושא הזה.

יגאל בצר: פעילות הממשלה בתחום הזה נסמכת על קיומן של תקנות, של נהלים, שעניינם להדק ולצמצם את האפשרות של אנשים רעים למיניהם לפגוע במערכות המידע.

יגאל בצר: הממשלה הקימה, על-סמך ביקורות המדינה שחזרו ונישנו במשך שנים רבות, שתי ישויות שעוסקות בנושא אבטחת מידע רגיש שאינו ביטחוני במדינת ישראל - משרדי הממשלה, מוסדותיה ורשויות על-פי חוק – מועצה לאבטחת מידע ויחידה שמיישמת את מדיניות המועצה בדרך של נהלים, הנחיה, קביעת כלים, הטמעה של הנושא בכל מגזר ובעיקר במגזר הציבורי.

יגאל בצר: בימים אלה הפצנו במשרדי הממשלה נוהל חדש, נוהל מסגרת שמכסה את הטיפול במערכות המידע במשרדי הממשלה ובמידע עצמו כמובן.

יגאל בצר: יישומו והיוועצות במומחים ברמה עליונה עשוי לצמצם במידה מירבית – אני לא יודע אם לגמרי כי אין סגירה הרמטית - את הפגיעה במערכות המידע.

יגאל בצר: לעתים אנחנו נתפסים רק לקטע של חדירה דרך התקשורת וזה נושא חם וחדשותי.

יגאל בצר: יש עוד תיקונים רבים אחרים וזה אחד מתוך התרחישים שראוי לנו להתגונן בפניהם על-ידי סדרות רגילות של אבטחת ידע, אבטחה פיזית, אבטחה לוגית, אבטחת התקשורת, דגש בימים אלה, אבטחת נאמנות, מי הם האנשים שמטפלים לנו במערכות וכן הלאה.

יגאל בצר: כלומר, זה מכלול שלם של עשייה שלא נגמרת עד שהמערכת לא מושבתת ונסתיימה פעילותה.

יגאל בצר: כלומר, מרגע שמערכת מוכרת, כל זמן שהיא פועלת, יש להגן על המידע ועל המערכת עצמה כדי שלא יפגע בה מישהו בשוגג או במזיד וזאת על-פי נהלים ושגרות שמוכרות להרבה אנשים שיושבים פה בינינו.

יגאל בצר: בנייר שחולק כאן תוכלו לראות שקבענו מדיניות של הממשלה לאבטחת מידע בגופים ציבוריים.

יגאל בצר: זוהי המלצה לארגונים אחרים שאינם נמנים על הגופים שמונחים על-ידינו לקיים את המדיניות הזאת, לאמץ אותה, להתאים אותה לצרכיהם המיוחדים, המסחריים, האקדמיים וליישם אותה.

יגאל בצר: אנחנו בדעה שיש ליישם מדיניות זו, וכל ארגון חייב שתהיה לו מדיניות לאבטחת מידע לצד פעילויות נוספות.

יגאל בצר: לנושא חקיקה.

יגאל בצר: הייתי אומר שדינה של חקיקה הוא שהיא יותר איטית מאשר הטכנולוגיה שמתקדמת בצעדים מואצים ביותר.

יגאל בצר: תמיד יהיה איזה מרווח בין היכולת שלנו להתאים את עצמנו לסביבה המשתנה.

יגאל בצר: ראוי שזה יהיה קצר ככל הניתן.

יגאל בצר: בחוקים הקיימים ראוי שיוכנסו עדכונים לנושאים השונים.

רפי הוידה: בשנת 1999 הוסמך שר התקשורת לתת הוראות לבעל רשיון בזק כלשהו, וכמובן זה לרבות הוראות לפי בקשה של כוחות הביטחון, וכאן מצוין צה"ל, שב"כ ומשטרת ישראל.

רפי הוידה: כלומר, יש במסגרת תיקון החקיקה הזה לאפשר נספחי ביטחון לכל הרשיונות לכל המפעילים הכלליים והמיוחדים.

רפי הוידה: הדבר הזה מכסה למעשה את כל הציבור שמפעיל תקשורת על-פי רשיון והיתר על-פי חוק.

רפי הוידה: כמובן זה כולל את נושא אבטחת המידע, זה כולל את אבטחת ציוד והמתקנים אצל כל בעל רשיון.

רפי הוידה: חוק אחר הוא בחוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים.

רפי הוידה: החוק מטיל חובה על המפעילים למנות ממונה ביטחון והוא פועל על-פי הנחיות מקצועיות של בזק וקצין משטרה.

רפי הוידה: דבר נוסף שנעשה כניסיון במסגרת תיקון לחוק הבזק לנושא מרמה, ואתם ודאי זוכרים את נושא המרמה בחברת פלאפון, והוכנה הצעה במסגרת התיקונים לחוק הבזק במסגרת חוק ההסדרים האחרון אשר היה אמור להרחיב את האחריות הפלילית על אחזקה של כל אמצעי לרבות תוכנה שנועדה לאפשר השגת שירות בזק או שידורים למנויים במרמה או בתחבולה.

רפי הוידה: מה שקרה הוא שההצעה הזאת נמצאה בלתי מתאימה לחוק ההסדרים והועברה לטיפול במסגרת הליך חקיקה רגיל.

רפי הוידה: זה כמובן יגיע לוועדת שרים לענייני חקיקה.

רפי הוידה: נוסף לזה הייתה גם פעולה במכון התקנים להכנת תקן להיערכות אבטחתית של ארגון שמתחבר לרשת התקשורת ואולי נציג מכון התקנים יבהיר את זה.

רפי הוידה: עד כאן הפעולות שנעשו ואני חושב שזה מבהיר משהו.

מיכאל איתן: כאשר אנחנו מתייחסים לאינטרנט בהיבטים החופשיים שלו, אנחנו יכולים לומר גם כאן שהאינטרנט הוכיח את עצמו בעצם כדבר שהתפתח ללא משטרה, ללא מדינות, ללא ממשלות כמעט, למעט הממשל האמריקאי אולי שדחף.

מיכאל איתן: הממשל האמריקאי תרם אבל הוא לא התערב, הוא לא חוקק את החוקים, הוא לא קבע את התקנות.

מיכאל איתן: הוא נתן לרשת הזאת להתפתח ללא התערבות הממשל.

מיכאל איתן: הסתבר שתופעה אדירה בקנה מידה אדיר יכולה להתרחש בלי שפוליטיקאים מנהלים אותה.

מיכאל איתן: קרה אסון כזה וצריך להביא את זה בחשבון ולראות את הצד החיובי.

מיכאל איתן: מצד שני בהחלט אני לבד מדבר על כך שהסקטור הציבורי צריך להיכנס למעורבות כי בהחלט תופעה כזאת שמתחילה כפי שהתחילה והוכיחה שאפשר לעשות את זה, יש גורמים בחברה, אותם גורמים שיכולים לנצל את זה לרעה והניצול לרעה מחייב איזושהי התארגנות.

מיכאל איתן: ההתארגנות הזו צריכה להיות מכוונת לנושא הביטחון, בהחלט כן, בעמידה מינימלית ותוך הבנת כל המערכת.

מיכאל איתן: לדעתי נקודת המוצא צריכה להיות מבחן הכוונה.

מיכאל איתן: לא תמיד רק מבחן הנזק אלא מבחן הכוונה.

מיכאל איתן: כשאני מדבר על היערכות, אני אומר שהסכנה הגדולה היא לאו דווקא בהכרח מההאקרים.

מיכאל איתן: יכולה להיות סכנה למדינה מודרנית שהתשתיות שלה מבוססות כולן על מחשבים ועל תקשורת מחשבים, למשל מארגוני טרור שיכולים את הרצון שלהם לפגוע במדינה לבסס על מלחמת מידע ועל פגיעה בתשתיות קריטיות.

מיכאל איתן: אני לא רוצה לתאר לכם תסריטי אימה מה קורה כאשר גוף טרוריסטי רוכש ידע ורוצה להפעיל איזושהי מתקפת טרור על משהו לא פחות ולא יותר משדה תעופה.

מיכאל איתן: לכן אני חושב שכשאנחנו דנים בתופעה הזאת, אני מברך את יושבת-הראש שבעקבות מה שקרה בארצות-הברית נזעקה לבעיה, אבל זאת לא יכולה להיות תופעה שעונים עליה על-פי כותרות העיתונים.

מיכאל איתן: הממשלה בקטע של הגנה על התשתיות הקריטיות, כפי שעשו גדולים וטובים ומומחים מאתנו בארצות-הברית, צריכה להיערך על-מנת לתת תשובה גם אזרחית וגם ביטחונית.

מיכאל איתן: בתקופת היותי חלק מתוך המערכת יזמתי פניות לגורמים בעולם, בארצות-הברית, גם למערכת הביטחון, גם למערכות האזרחיות בניסיון להקים מערכים שיכולים לתת תשובות.

מיכאל איתן: אני לא רוצה להרחיב את הדיבור, אבל אני יכול לומר בקשר לאספקט הביטחוני שהיה כאן יום האינטרנט, טכנולוגיית המידע, אני דאגתי שבוועדת החוץ והביטחון יהיה דיון בנושא הזה וזה היה במסגרת אותו יום שעשינו כשהם עסקו בהיבטים הביטחוניים.

מיכאל איתן: אני מקווה שהתיאומים והבעיות הבירוקרטיות ייעלמו ואפשר יהיה ליצור איזשהו מערך, אבל צריך להיות גם מערך ישראלי.

מיכאל איתן: הייתה נכונות של הסקטור הפרטי לתת כסף על-מנת שנקים כאן איזשהו מערך שיספק מידע, שיעקוב אחרי מה שקורה ברשת, גם איגוד האינטרנט היה מוכן לשתף פעולה, אבל אין מספיק עורף ממשלתי לתת את השירותים המינימליים שהמערכת שבה מעורבים היום מאות אלפי בני אדם בישראל צריכים אותם.

מיכאל איתן: בעולם יש מערכת אזרחית שמנסה לתת מענה אזרחי לפגיעות, לווירוסים ברשת, התרעות מוקדמות וכולי ואני חשבתי שיהיה מקום שישראל תעשה את זה, אבל היה חסר את התקציב הממשלתי על-מנת להטמיע את הפרוייקט כדי שאחר-כך יוכל להחזיק את עצמו.

מיכאל איתן: אני מבין שהזמן שלי מאוד מצומצם ולכן אני אגע עכשיו בנושא ההאקרים עצמם.

מיכאל איתן: לגבי האירוע.

מיכאל איתן: חבל שהיושבת-ראש לא התייעצה אתי, לפחות היית שומעת את דעתי לפני את יוצאת במכתב כל כך קיצוני ליועץ המשפטי לממשלה.

מיכאל איתן: אני כמובן לא רוצה לעודד תופעות של פגיעה וגרימת נזקים והתערבות, עבירה על החוק – בשום פנים ואופן לא.

מיכאל איתן: אבל תמיד יש גם אבל והאבל הזה אומר איך אנחנו מטפלים בתופעות שונות שהן תופעות חריגות.

מיכאל איתן: האם אנחנו יורדים בכסאח בלי לעשות חשבון ולפעמים עושים נזקים אולי יותר גדולים או שאנחנו יכולים לחפש תופעות מסוימות שאנחנו רואים שאלו תופעות שמעורבים בהם אנשים שאין להם שום כוונה פלילית אלא להפך, יש להם אולי כוונות אחרות והמניעים שלהם הם אחרים.

מיכאל איתן: השאלה היא האם אנחנו יכולים באיזושהי צורה לרתום את התופעות בצורה החיובית.

מיכאל איתן: אני לא נכנס כרגע לכל ההיבט של התופעה של ההאקרים ואיך מטפלים בה, אבל בנושא של הקונגרס, קונגרסים כאלו מתקיימים.

מיכאל איתן: אני אישית ביקרתי באתר כבר לפני שנתיים ושלוש בקונגרסים שהיו בלאס-וגאס אבל נודע לי שיש כאלה בכל מיני מקומות נוספים בעולם.

מיכאל איתן: מי מגיע לקונגרסים האלה?

מיכאל איתן: מגיעים קהלים שונים, אבל כשמשהו נעשה בצורה פתוחה לחלוטין לעיני השמש, כאשר כל גורמי אבטחת המידע מגיעים לשם, כאשר ה-FBI נמצא שם, אז האם אנחנו חושבים שיש כאן איזשהו אלמנט שהמטרה שלו היא פלילית?

מיכאל איתן: ברור שאם היה היום כנס של כל ברוני הסמים, הם לא היו מעיזים לעשות את זה בגני התערוכה בתל-אביב ומודיעים על סדר היום שלהם, מה הם עושים ובאיזה שיטות הם מעבירים סמים.

מיכאל איתן: זה ההבדל.

מיכאל איתן: לכן א-אפשר לבוא ולומר שמה שנעשה כאן, גם אם יש לנו בעיה שאתה אנחנו צריכים להתמודד - ואני לא רוצה שתהיה מפי איזושהי הכרה ועידוד לפגיעות נוסח מה שהיה – אני יודע שיש גם רבים מאוד בקהיליית האינטרנט שמגנים את כל הפעילויות הללו.

מיכאל איתן: אני אומר שהגישה צריכה להיות יותר נבונה, מבינה ורחבת היקף על-מנת שיהיו לנו תוצאות חיוביות.

מיכאל איתן: אני רוצה בהזדמנות החגיגית הזאת להציע.

מיכאל איתן: אתמול בערב צלצלה אלי הגברת נאורה שם-שאול שהיא מרצה באוניברסיטת תל-אביב על תרבות האינטרנט והיא אחד הגורמים שמעורבים בארגון הכנס הזה.

מיכאל איתן: היא נמצאת על המסך שלי כרגע ועוקבת דרך ערוץ 33 אחר הדיון הזה.

מיכאל איתן: אני חושב שזו תהיה דמוקרטיה ישירה ON LINE אם נוכל לאפשר לה להגיב באיזושהי צורה.

מיכאל איתן: אני אקריא את מה שהיא כותבת ובהמשך הדיון אני מקווה שתינתן לה רשות הדיבור.

ענת מאור: בהקשר הזה של כנס ההאקרים, זו באמת דמוקרטיה, אבל קודם כל נשמע כאן מה דעתם של הנוכחים, האם יש בזה לגיטימציה וכולי או שצריך להתמודד עם הנושא.

דורון שקמוני: יש כמה נקודות שהן לוקות בתחום אבטחת מידע בארץ, ואני חושב שהיה דוח במסגרת של ועדות היערכות ישראלית שנגע בחלק לא קטן מהדברים.

דורון שקמוני: ניהול אבטחת מידע, אם זה באתרים, אם זה אצל ספקי אינטרנט, אם זה במשרדי הממשלה, זו בעיה שבעצם היא זאת שגורמת לחלק גדול מההיחשפות.

דורון שקמוני: הפגיעות ששמענו עליהן לפני שבועיים, רובן היו נמנעות אם ניהול אבטחת המידע באותם אתרים היה מוצלח.

דורון שקמוני: שם לא נחשפה טכנולוגיה מופלאה חדשה אלא נחשפו כשלים.

דורון שקמוני: המערכת הממשלתית צריכה לתת דוגמה בנושא של איך נערכים ובמידה רבה היא גם נותנת בהיערכויות שונות, אבל לא כאן המקום לפרט.

דורון שקמוני: אני חושב שצריך להימנע מיוזמות חקיקה פזיזות היות שלעתים הן יכולות להוות פגיעה בחופש הפרט, יכולות להוות פגיעה בפרטיות בצורה זו או אחרת.

דורון שקמוני: צריך להיזהר עם חקיקה פזיזה.

דורון שקמוני: הנקודה המרכזית שאני רוצה להתייחס אליה.

דורון שקמוני: דיברו כאן הרבה על צורך בתיאום, צורך בשיתוף פעולה בין כל מיני גורמים במישור האזרחי ולא במישור הביטחוני, עליו יש מי שאמון.

דורון שקמוני: המושג סרצ' הוא מושג שמקובל בהרבה ארצות וארגונים.

דורון שקמוני: היו כמה ניסיונות להקים גוף כזה.

דורון שקמוני: בחצי שנה האחרונה איגוד האינטרנט הישראלי עוסק באופן אקטיבי בניסיונות לארגן קונצנזוס שתחתיו יפעל גוף כזה, גוף כלל ארצי.

עופר עגור: בעיה שנייה זה נושא של תקציב.

עופר עגור: יש הרבה נושאים שאנחנו רוצים להכין בהם תקנים ישראלים, אבל אנחנו לא מצליחים להכין.

עופר עגור: מכון התקנים נכנס לפעילות די נמרצת הן מבחינת המעבדות, כדי לבדוק גופים מוצהרים לפי התקנים וגם אגף איכות והסמכה אצלנו, איזו 9000, פועל כדי להסמיך גופים לפי תקנים, לפי איזו 9000.

עופר עגור: אני חושב שאפשר לעשות יותר ממה שנעשה, אבל גם מה שעושים לא מיושם.

עופר עגור: דובר כאן על תיאומים, אבל התיאום הזה חסר.

עופר עגור: דרך אחרת ליישם תקן ישראלי זה בתקנה, לחייב בתקנה.

עופר עגור: לקבוע שמשרד ממשלתי יחליט לרכוש ציוד לפי תקן ישראלי אבל גם זה לא נעשה.

עופר עגור: בכל-זאת יש לנו כן תיאום עם משרדים ממשלתיים כי נציגים של משרד הממשלה משתתפים אצלנו בוועדות התקינה.

עופר עגור: לא פעם אנחנו מקבלים מימון לנושא מסוים, אם משרד ממשלתי חושב שזה חשוב.

עופר עגור: אכן לפני כשלוש שנים פעלנו בגלל בעיה שהייתה בממשלה שאמרו שלא רוצים להתחבר לאינטרנט בגלל בעיות של אבטחת מידע וביקשו שנכין תקן ישראלי.

עופר עגור: התקן התחיל מאבטחת מידע לאינטרנט ואחרי כן הרחיבו אותו וזה כלל התחברות לרשת תקשורת חיצונית.

עופר עגור: יש מדיניות, מדובר על סקר סיכונים ובסוף יש גם קצת יישום.

עופר עגור: אני חושב שבכל-זאת חשוב לשתף את מכון התקנים.

עופר עגור: הפעילות במכון התקנים היא פעילות שבהחלט כדאי ליישם אותה.

אברהם הים: לאחרונה קרה עוד דבר אחד.

אברהם הים: בחוק ההסדרים נקבע שמפסיקים לעשות תקנים ישראלים והתקנים שיהיו, יהיו אימוץ של תקנים בינלאומיים.

אברהם הים: התקנים הבינלאומיים, יש ביניהם כאלה שהם טובים מאוד, אבל גם לפעילות האימוץ הזו, כדי להגיע לרמה שאנחנו צריכים היום אבטחת מידע ואבטחת מערכות מידע במדינת ישראל, צריך הרבה כסף כדי לעשות את פעולת האימוץ הזאת.

אברהם הים: לגבי דברים שצריכים להיעשות כאן.

אברהם הים: בשעתו הייתי בין היוזמים שהביאו להקמת הפעילות שתיאר אותה יגאל בצר.

אברהם הים: אני בהחלט חושב שצריך לזרז את הקמת המועצה העליונה שתטפל בנושא הזה ולתקצב את הפעילות הזו בסדרי גודל של התקציב שדרושים למגן את המערכות במדינת ישראל.

אברהם הים: היום כל ארגון במדינת ישראל מחובר בדרך כזו או אחרת לאינטרנט.

יונתן בן-ארצי: אני חוזר לדבריך האם קיימת כוונה פלילית, האם הדברים נעשים מתוך מטרות לפגוע בפעילות.

יונתן בן-ארצי: אני חושב שאין צורך להרחיב בפורום הזה על חשיבות התפתחות כלכלת האינטרנט ועל הדברים שהיא תביא לתל"ג של המדינה ולתועלות של החברות, הן בסקטור הציבורי והן בסקטור הפרטי במדינת ישראל.

יונתן בן-ארצי: אני חושב שכחלק מההתפתחות הזאת יש לכולנו מטרה משותפת להוציא מחוץ לחוק אנשים שבאים לפגוע בפעילויות כלכליות, בפעילויות עסקיות שתפקידם לקדם את ענייני המדינה ואת העסקים שפועלים במדינה.

יונתן בן-ארצי: אני מסכים גם עם דברים שנאמרו כאן בנוגע לחקיקה בינלאומית אם כי אני חושב שתפקידנו כאן בישראל הוא קודם כל לטפל בתחומנו על אף הגלובליות של האינטרנט.

יונתן בן-ארצי: אנחנו יכולים להביא למצב שבתוך ישראל אנשים שבאים לפגוע – והיום מסתובבים רבים – יהיו מחוץ לחוק ויזהרו מפגיעה בעסקים ובפעילויות אינטרנט שנעשות היום, לא יפריעו להתפתחות המסחר האלקטרוני בישראל ולא יפריעו להתפתחות העסקים השונים בתוך האינטרנט.

יונתן בן-ארצי: אני חושב שלחופש ההתארגנות ולחופש הביטוי, כפי שאנחנו כבר סבלנו בישראל ממקרים מסוימים בהם לא נתנו להם גבול ולא הצבנו גבולות בין חופש התארגנות וחופש ביטוי מלא, צריך להיות גבול מסוים וצריכה להיקבע נורמה ציבורית מסוימת שעל-פיה נפעל ונחליט מה מותר ומה אסור.

יונתן בן-ארצי: אני לא חושב שזה נכון לבוא ובטח שלא תחת איצטלת האקרים שתורמים לפעילות נאפשר לקבוצת אנשים – בין אם כוונותיה לעשות טוב או בין אם כוונותיה בסופו של יום לעשות כאילו הם עושים טוב אבל בסופו של דבר הם עושים רע – להתאגד ולהתארגן ולאפשר איזושהי התמסדות כלשהי או מוסד כלשהו שיביא לנזקים לכלכלה ולתעשייה הזאת.

גרי ליטוין: בנושא של חוק המחשבים, יש חוק מחשבים עם עונשים די חמורים כאשר העונשים הקבועים בחוק הם בין שלוש עד חמש שנות מאסר.

גרי ליטוין: הבעיה היא ביישום של החוק.

גרי ליטוין: אני באמת מסכים עם הנאמר כאן לגבי החקיקה החפוזה שאני לא חושב שיש לה מקום.

גרי ליטוין: אני לא חושב שמישהו כאן יודע כמה עברייני מחשבים ישבו בבית-הסוהר לתקופות מאסר בפועל מאז כניסת החוק לתוקפו ב1995- והמספר שואף לאפס.

גרי ליטוין: הבעיה מתחילה ולמעשה משתרעת על פני מספר מערכות, גם המשטרה, גם הפרקליטויות וגם בתי-המשפט שאף אחד משלושת הגופים האלה לא ערוכים לטפל כיאות בנושא של אכיפת החוק.

גרי ליטוין: נתחיל מהמשטרה שיש לה מחסור רציני בכוח אדם ובאנשים מיומנים, והמשך בפרקליטויות בתי-המשפט שלא מבינים את החומר ולא יודעים כיצד להתמודד אתו.

גרי ליטוין: התוצאות מאז חקיקת החוק מדברות בעד עצמן כאשר אף לא עבריין מחשבים ישראלי אחד ישב בבית-הסוהר עד עכשיו וצריך לשאול למה.

גרי ליטוין: שוב, החוק קיים אבל צריך לאכוף אותו.

גרי ליטוין: אני לא יודע מספרים, אבל אני יודע שהוגשו תביעות, היו אנשים שהורשעו, אבל גם מבין אלו שהורשעו, שנשפטו, שנתפסו, אף אחד לא ישב בבית-הסוהר.

גרי ליטוין: אני מדבר על עבריינות מחשב קלאסית.

גרי ליטוין: החוק קיים אבל אין אכיפה.

גרי ליטוין: המשטרה משתדלת לא לטפל בדברים האלה בגלל מסות ובעיות אחרות.

גרי ליטוין: יכול להיות שאפשר לחדד ולשפר את החוק במידה מסוימת, אבל אין צורך בחקיקה נוספת.

גרי ליטוין: לגבי כנס ההאקרים.

גרי ליטוין: אני מסכים עם רוב הדוברים שהשמיעו את דבריהם עד עכשיו.

גרי ליטוין: אני חושב שבפירוש זו תהיה שחייה נגד הזרם.

גרי ליטוין: יש עשרות כינוסים כאלו בכל העולם וזה לא האירוע של שנת אלפיים או של האלף אלא עוד אירוע מני רבים.

גרי ליטוין: אני חושב שהניסיון מוכיח שאחוז גדול של משתתפי הכינוסים האלה הם לא עבריינים אלא אנשי אכיפת החוק, אנשי אבטחת מידע מהסקטור הפרטי והממשלתי, ויש הרבה מה ללמוד.

גרי ליטוין: זה משול למצב שבו יש כנס – להבדיל אלף אלפי הבדלות – של פשע מתחום כלשהו כאשר המאפיה מזמינה את שלטונות החוק והם אומרים שהם מעדיפים לא לבוא כי הם לא רוצים לדעת.

גרי ליטוין: יש החלפת מידע די חופשית בכינוסים האלה, זה יהיה טעות, בלתי אפשרי ולא פרקטי לנסות למנוע את זה.

עידו שפירא: לגבי הכינוס אני רוצה עוד יותר לחזק את הדעה של נגד ביטול הכינוס.

עידו שפירא: אני חושב שזה בכלל לא עניין לדיון הזה.

עידו שפירא: אין שום קשר בין כינוס של האקרים לתופעה של האקרים או של אבטחת מידע, כי כינוס של האקרים זה עניין של חופש ביטוי, זה גם חוקתי.

עידו שפירא: אם הם היו מקימים מפלגה ורצים לכנסת, אני לא יודע אם הייתה עילה חוקית לפסול אותם בצורה חוקית.

עידו שפירא: אז בוודאי לגבי הכינוס, אני בספק אם אפשר למנוע כינוס של האקרים או כינוסים בארצות-הברית שנערכים של תנועות גזעניות.

עידו שפירא: הדיון עצמו, אני חייב לומר שאני חולק קצת על הכותרת שלו שהיא לטעמי מעט פופוליסטית, תופעת ההאקרים - טרור ברשת האינטרנט.

עידו שפירא: נכון שזה עניין חם.

עידו שפירא: אני רוצה להזכיר שיש פה שחקנים שונים במגרש הזה.

עידו שפירא: ישנה המדינה עצמה על כל הגורמים שלה, ישנם המפעילים וספקי השירות וצריך לדון בכל אחד ולחלק ביניהם את האחריות.

עידו שפירא: אני חושב שצריך להתייחס לזה גם דרך היבטים כלכליים של איך לחלק את הנטל.

עידו שפירא: אני חושב שהאחריות כן מתחילה במדינה, זו אחריות המדינה והיא זו שצריכה לדון איך לחלק את האחריות בין השחקנים האחרים.

עידו שפירא: כנ"ל לדון גם בשאלה מה צריכות להיות נורמות פליליות ומה נורמות אזרחיות כי לא הכל משפט פלילי, ולשקול אם יש מקום לחקיקה של היום שהיא חקיקה בתפזורת, פה סעיף ופה סעיף, או האם יש צורך בחקיקה שלמה לנושאים האלה.

שתי מגמות: אני מוטרד מהנושא של פרטיות בגלל שהרשת הפכה להיות מקום מופקר מבחינת הגנת הפרטיות של האזרח והאדם הפרטי.

שתי מגמות: יותר ויותר מידע מסתובב ברשת ואנשים מפקירים את המידע.

שתי מגמות: אני נדהם כל פעם מחדש כשאני רואה מה אנשים מוכנים לספר על עצמם והדבר הזה הופך להיות הבעיה המרכזית של הרשת.

שתי מגמות: צריך גם בישראל, כמו בכל מקום אחר בעולם, לתקן את חוק הגנת הפרטיות ולהתייחס לתופעות כאשר התופעה החמורה ביותר היא התופעה האפשרית של התחזות לאדם אחר עד כדי לקיחת הזהות שלהם.

שתי מגמות: ברגע שהזהות שלך מונחת ברשת, אפשר להתלבש עליה, להשתלט עליה ובעצם להפשיט אותך מכל הנכסים שלך.

שתי מגמות: הדבר הזה הוא סכנה אמיתית ולכן אני פחות סלחן כלפי התופעה של האקרים.

שתי מגמות: ברור שאי-אפשר לעצור את הקונגרס שלהם ואי-אפשר למנוע את הדיון עצמו, אבל התופעה של ההאקרים, גם ההאקרים התמימים, יש בה מידה של פגיעה בפרטיות ואסור לשכוח את זה.

שתי מגמות: אולי הם לא גורמים נזקים כלכליים ישירים, אבל כאשר הם חודרים למערכות שלנו, חודרים אלינו, גם אם באופן תמים, הם חודרים לפרטיות שלנו, למידע רגיש עלינו והם תורמים לאותה סכנה שאני מדבר עליה.

שתי מגמות: השורה התחתונה.

שתי מגמות: כן להתייחס – ואני קורא גם למשרד המשפטים וגם לוועדה הזאת – ולנסות ליזום טיפול בהגנת הפרטיות כי זו הדאגה העיקרית של האזרח, של המשתמש.

ענת מאור: להערתו של חבר הכנסת ברילובסקי.

ענת מאור: אנחנו חייבים לדבר במושגים בינלאומיים ולא רק בישראל, וזה ברור מאליו.

ענת מאור: אנחנו מתחילים להיות מוצאים אל מחוץ לקהילה הבינלאומית המתקדמת בגלל סטנדרטים שפוגעים בנורמות, שלא לדבר על תיירות, על התנהגות של אזרחים פרטיים וכולי.

ענת מאור: כדאי שנקבל לזה תשובות והתייחסות על מה קורה במדינות אחרות ואיך עובדים.

ענת מאור: צריך להתעדכן ולעבוד במשותף.

ענת מאור: לגבי נושא ההאקרים והקרקרים.

ענת מאור: אני מוכרחה לומר, גם בעקבות הדיון, שאנחנו צריכים לעבור מתזזיות לתזזיות.

ענת מאור: היד המקלה וההתייחסות בישראל שזה רק אתגר, רק ספורט ורק חובבני, עדיין קיימת.

ענת מאור: עם זאת זה נכון שיש רמות שונות של בעייתיות ואנחנו לא יכולים באותה עת ובאותה נשימה להתייחס אל כולם כאל עבריינים וכאל פושעים.

ענת מאור: אני מזהירה מהקונוטציה שזה יישאר ספורט לאומי ואני חוזרת לדוגמאות הפרטניות איך התיירים מתנהגים בחו"ל ואיך אנחנו מתנהגים בעולם הקלטות.

ענת מאור: אנחנו מאבדים נורמות שאחר-כך משפיעות על החברה שלנו ומשפיעות על מעמדנו בעלם.

ענת מאור: אני מציעה סיכום ביניים כזה.

ענת מאור: אני מציעה לחבר הכנסת איתן שלא נדבר דרך האינטרנט, כי אני רוצה לומר לך שכמורה אני יודעת שלפעמים מכניסים טכנולוגיות שלכאורה הן מתקדמות אבל הן בולמות דיון.

ענת מאור: כשלכל אחד מאתנו תהיה מערכת אינטרנט, אז הדיאלוג יהיה פורה.

ענת מאור: כשאתה יושב ואתה תהיה מקור התיווך, זה שונה.

ענת מאור: מר בצר, חד-משמעית יש כאן סיכום ואנחנו מצפים שיהיה שילוב בין הטיפול הביטחוני בנושא שאנחנו מבינים שהוא מתקדם יותר לבין הטיפול האזרחי בכל הנושא של אבטחת מידע ברשת.

ענת מאור: אנחנו כסיכום הישיבה נפנה את הפנייה גם לראש-הממשלה וגם לשר האוצר ונזכיר להם את מחויבותם למעורבות כולה, ראשית לפיתוח נושא האינטרנט בכלל.

ענת מאור: אם הנתון הוא נכון, שירדנו מהמקום ה13- למקום ה27-, צריך לציין גם את זה.

ענת מאור: חבר הכנסת איתן, תכין בבקשה טיוטת מכתב בשמנו אל ראש-הממשלה ואל שר האוצר ובמקביל את הנושא של ריכוז הטיפול באבטחת מידע ברשת.

ענת מאור: אני רוצה להזכיר לנוכחים שאנחנו עורכים ב14- במרץ את יום המדע בכנסת ובמדינה בכלל, אירוע שקורה לראשונה.

ענת מאור: זה יום הולדתו של אינשטיין.

ענת מאור: על הרעיון הוחלט בכנסת הקודמת בוועדת המדע בראשותו של חבר הכנסת נודלמן.

ענת מאור: אנחנו מוציאים מן הכוח אל הפועל את ההחלטה הזו.

ענת מאור: בשעה 09:30 אנחנו מוזמנים אל נשיא המדינה שבעבר היה שר המדע לפתיחת היום והאירועים.

ענת מאור: בשעה 13:00 יתקיים כאן כנס גדול עם שר המדע.

ענת מאור: אנחנו בפנייה מאוד אינטנסיבית לראש-הממשלה שישתתף בכנס הזה ואני לא מתכוונת שיכבד אותנו בנוכחותו אלא שיהיה שותף.

ענת מאור: בשעה 15:15 עד 16:00 יתקיים דיון במליאה.

ענת מאור: כל הרעיון הוא לשים את כל נושא המדע ובתוכו גם את נושא האינטרנט על סדר לאומי חדש במדינה במובן שלא רק שנהיה מדינת מדע בשנות ה50- אלא בהחלט לחייב את הממשלות לתקציב בשנת 2001 ולעשות שינוי גדול בכל התפיסה ובכל התקציבים הנובעים מכך.

ענת מאור: בנושא החקיקה.

ענת מאור: אין ספק שמכל מה שנאמר כאן אנחנו לא מדברים על תיקון זה או אחר.

ענת מאור: אנחנו רוצים ללמוד מה נעשה בעולם וכאן אנחנו מבקשים ממשרד המשפטים להוביל את הנושא.

ענת מאור: אני מבינה שהוקם כבר צוות במשרד המשפטים.

ענת מאור: הצוות במשרד המשפטים צריך לבדוק גם את הנישה שלו וגם את האינטראקציה של הטיפול הכולל בנושא שנקרא אבטחת מידע ברשת ומה קשור לאיזה משרד ואיך לטפל בזה.

ענת מאור: עד כאן סיכום הביניים.

ענת מאור: אני מבקשת תגובות נוספות קצרות.

ענת מאור: אני מבקשת שלישיבות הבאות יגיעו גם הנשים שפועלות בתחום.

ענת מאור: מכל מקום, בסיכום הישיבה אני מבקשת להוסיף את נושא קידום הנשים בנושא.

עידו שרון: הבעיה של ביטחון הרשת היא להכניס אותה לתוך הטכנולוגיה ולכן גם רגולציה וגם חוק צריכים להיות מאוד אמינים.

עידו שרון: כשאתה מתחיל לחוקק חוקים על טכנולוגיה ולהפוך את המעגל למרובה, אתה נתקל בכמה בעיות לא פשוטות.

עידו שרון: דבר שני שגם הוא קשור לעניין, וכאן אני לא לגמרי מקבל את מה שנאמר, שעד היום וגם היום יש יחס הפוך בין היזמות הטכנולוגית, הכלכלית, ההתפתחות של הרשת לבין כמות המגבלות, גם החוקיות וגם הביטחונית וכולי ששמים עליה.

עידו שרון: ברגע ששמים מגבלות, הרשת מפסיקה להתפתח.

עידו שרון: הדבר הכי פשוט, אפשר להראות רשתות שהן לא רשתות אינטרנט, רשתות מידע, ולראות שהן מאוד מוגנות אבל ההתפתחות שלהן היא מאוד איטית.

עידו שרון: הדבר שנובע מזה, אני חושב שצריך מאוד להיזהר מבחינת ההגבלות ששמים ובעצם ההגבלות צריכות להיות – וזה נאמר פה על-ידי הרבה אנשים – על התוצאות של מה שעושים.

עידו שרון: נאמר פה קודם שהפריצה למטרות לא ראויות, ברור שהיא צריכה להיתקל במגבלות חוקיות ואחרות, אבל ברגע שבעצם אתה לא מגביל את התוצאות אלא מתחיל להגביל את המעשים, העסק מתחיל להיות מאוד בעייתי.

רחל ארזי: בנושא הכנס.

רחל ארזי: כל התייחסות של הוועדה תהיה לא יותר מיחסי ציבור לכיוון החיובי של הדברים, כי אם כל המסגרת של העסק היא פריצה של מסגרות, אם דווקא המערכת תתנגד, מה טוב מזה כדי לקדם את הנושא?

רחל ארזי: מה שכן אפשר לעשות בנושאים של המודעות זה להעלות את המודעות של אותם משתמשים פרטיים בבית.

רחל ארזי: החברות כן מודעות לזה אבל מי שפחות מודע לזה אלה אותם אנשים שמטיילים בבית והם לא חלק מתאגידי ענק או חברות גדולות וגם הם חשופים מאוד ונעשים דברים.

רחל ארזי: כל חקיקה וכל תקינה היא תמיד ריצה אחרי המציאות.

רחל ארזי: יש מעט מאוד חקיקות שהקדימו את המאוחר גם בדברים האלו זו ריצה אחרי המציאות אבל זאת לא סיבה להפסיק לרוץ.

עופר שני: הייתה כאן התבטאות על האקריות שהיינו יכולים להיות גאים בהם, אבל אין מה להיות גאים בתופעה מן הסוג הזה.

עופר שני: זו עבירה על החוק ועד שנבחרי הציבור לא יתייחסו לזה כאל עבירה על החוק, בטלוויזיה, ברדיו, בכל אמצעי התקשורת אי-אפשר יהיה לטפל בזה.

עופר שני: ראינו את הנתונים שהוצגו כאן לגבי האכיפה ואכן לא אוכפים את זה.

עופר שני: אין כמעט ביטויים לתביעות, אין ביטויים למאסרים.

עופר שני: עוד יותר גרוע, יש כמה האקרים גדולים שהפכו לאייקונים ואנשים מעריצים אותם וזה רק בגלל שנבחרי הציבור לא מתייחסים לזה במלוא החומרה.

עופר שני: עכשיו בארצות-הברית זה הולך לכיוון הזה וכולם מאוד זועמים ונחרצים.

עופר שני: אני מקווה שגם בארץ זה יהיה כך.

קריאה: דובר כאן על אנשים שבודקים דלתות של מכוניות, נכנסים למכונית ושמים שלט שהמכונית פרוצה.

קריאה: אפשר לקבל את זה בסלחנות אבל ברגע שחושבים שאולי מחר הם ינסו לבדוק אם הדלת של המכונית פרוצה באמצעות לום ומברג וכשהם ייכנסו למכונית, אולי הם יכתבו בצבע שמן שהאוטו הזה פרוץ ואז אולי לא נתייחס לזה כל כך בסלחנות.

קריאה: לכן ההפרדה הזאת היא מאוד מסוכנת.

קריאה: יש אנשים שפועלים לאבטחת מחשבים ואולי כאן המסר לוועדה כי כן צריך לטפל בנושא חקיקה.

קריאה: כמו שיש מנעולן מורשה – ושוב, אני לא משפטן – אולי האנשים שמטפלים באבטחת מחשבים הם פורצים תמורת הזמנה.

קריאה: לגבי כנס ההאקרים.

קריאה: אני חושב שמי שמכיר את הנפשות הפועלות בנושא ההאקרים, שם הכנס הוא מאוד מפוצץ ובאמת משך את אותה תשומת לב עיתונאית ותקשורתית שהייתה צריכה להיות, אבל עם כל הכבוד השם מאוד יפה, אבל אל ניתן לשם להטעות אותנו ולכן אני לא חושב שצריך לעצור את הכנס הזה.

קריאה: רוב האנשים שיגיעו לשם אלה הם אנשים שפועלים כ"אנשים הטובים" ומרוויחים הרבה מאוד כסף מנושא אבטחת מידע.

קריאה: אותם אנשים שיש חשש פלילי לגבי הפעילות שלהם, הם לא יגיעו לשם.

בכמה מישורים: דבר ראשון, בנושא של מידע רגיש, הפרדנו את מחשב החוץ והביטחון מהרשת הכללית של הכנסת והמחשב הזה לא ניתן לגישה, לא מבפנים, פרט לחברי הוועדה, ולא מבחוץ.

בכמה מישורים: דבר שני, עשינו הפרדה של אתר הכנסת באינטרנט כאשר האתר הזה מתוחזק בתחזוקה מלאה על-ידי חברת נטוויז'ן והפרדנו אותו מהאתר לחברי הכנסת, אתר הגלישה, אתר הדואר האלקטרוני.

בכמה מישורים: דבר שלישי, לא נתנו אפשרות בנוהל להתקין מודמים במחשבים של חברי הכנסת, של השרים ושל העיתונאים למרות שהיו לנו המון דרישות בנושא הזה.

בכמה מישורים: במקרה שרצו חברי כנסת או שרים להיות מקושרים לאינטרנט בגישה ישירה ולא באמצעות הגישה שלנו, שאני תכף אציין אותה, איפשרנו להם לעשות זאת במחשבים רגילים והם אינם קשורים לרשת הפנימית של הכנסת.

בכמה מישורים: איפשרנו גישה מרחוק לחברי כנסת, למשרדי ממשלה, למכונים, גישה מרחוק למחשב המרכזי שלנו אבל באמצעות אמולציה למסוף ולא באמצעות אחרת.

בכמה מישורים: שימושים אחרים שעשינו.

בכמה מישורים: אנחנו מחוברים לפרוייקט תהילה, אותו פרוייקט של משרד האוצר, אותו הסדר של גלישה באמצעות משרד האוצר עבור כל משרדי הממשלה, כך שלמעשה הגלישה אל הכנסת, מהכנסת החוצה, מאובטחת בתהילה.

בכמה מישורים: יש לנו בעיות עם הנושא הזה בכמה אתרים שחברי הכנסת לא יכולים להגיע אליהם אבל באותם המקרים האלה יש לנו מחשבים שלא מחוברים לרשת הפנימית ובאותם המחשבים ניתן להתקשר שלא באמצעות תהילה אלא בגישה ישירה, אבל כאמור המחשבים האלה הם עמדות עצמאיות.

בכמה מישורים: יש לנו הצפנות על הקו של תהילה, יש לנו הצפנות על הקו של אתר הכנסת והשלב הבא שלנו שנעשה אותו בעוד כחודשיים, אנחנו נפנה לחברות שנציגיהן בין השאר נמצאים כאן, אנחנו ניתן אפשרות של כניסה מרחוק לחברי כנסת ולמשתמשים אחרים.

בכמה מישורים: נעשה זאת באמצעות רז מאובטח, נעשה את זה באמצעות כרטיסים חכמים ונפנה אליכם כנציגי הספקים וחברות לאבטחת מידע בבקשה לקבל פתרונות.

מאיר זוהר: בימים אלה מוקם מפלג חדש, מפלג עבירות מחשב שאני עומד בראשו.

מאיר זוהר: המפלג אמור לתת מענה לכל אותם מקרים טכנולוגיים.

מאיר זוהר: כרגע המפלג נמצא בהתהוותו, אנחנו בעיצומם של גיוסים חדשים כי אנחנו זקוקים לכוח אדם מיומן.

מאיר זוהר: אני חייב לומר שיש בעיות בגיוס כוח אדם מקצועי כפי שאנחנו רוצים, אנשים שיהיו בוגרי מדעי המחשב, בוגרי יחידות מיוחדות בצבא.

ענת מאור: תודה רבה לכולם.