הוועדה המיוחדת לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי, כנסת 15, פרוטוקול מספר 23, 2000-01-25 13:00

ענת מאור: הישיבה מוקדשת לנושא שיתוף הפעולה המדעי, הטכנולוגי והמחקרי באזור.

ענת מאור: תרשו לי בראשית הישיבה לקבל בברכה חמה את השר שמעון פרס.

ענת מאור: אתה בא הנה עם זכויות רבות ועם תרומה משמעותית ביותר.

ענת מאור: אנחנו יודעים שאילולא פריצת הדרך של השלום עם מצרים בשנת 1977, אילולא הנחישות לקדם את השלום והמשכו עם ירדן, עם הסכמי ביניים עם הפלשתינאים, הסכמי אוסלו, ועכשיו השיחות שמתקיימות להמשך השלום – כל שיתוף הפעולה לא היה מתאפשר.

ענת מאור: על כך הרבה תודה והערכה על תרומתך האישית, לרבות המאבק על עצם שיתוף הפעולה, זכויות היוצרים בוועידת דאבוס והמשך שלה.

ענת מאור: אנחנו יודעים שלכן אנחנו יכולים לשבת ולדון בכל נושא שיתוף הפעולה.

ענת מאור: אני רוצה לברך מאוד את העובדה שבממשלה הנוכחית יש משרד לשיתוף פעולה אזורי.

ענת מאור: בחיים הפוליטיים הקצרים שלי למדתי שהדברים הכי מסוכנים הם הדברים שכולם מסכימים עליהם, אבל לא קורה בהם כלום.

ענת מאור: אדוני השר, אני חושבת ששביתת המורים עכשיו היא דוגמה.

ענת מאור: כולם בעד החינוך אבל אם אין מישהו שלוקח יוזמה ומקדם באופן מתוכנן ונחוש את הנושאים, הנושאים לא מתקדמים.

ענת מאור: לכן אני חושבת שמי שמשלה את עצמו שאפשר לעבור באופן אוטומטי מחברת מלחמה לחברת שלום ולא יוצקים בזה תכנים של שיתוף פעולה תרבותי, מדעי, כלכלי – הוא טועה ומטעה.

ענת מאור: לכן הרבה ברכות על עצם הקמת המשרד ובוודאי שאתה האדם המתאים ביותר לעמוד בראשו.

ענת מאור: אני רוצה לברך את כל הנוכחים.

ענת מאור: נמצאים כאן נציגים ממשרדי הממשלה השונים שמלווים אותנו לאורך הדרך.

ענת מאור: אני רוצה לברך את אורחינו מהשגרירות המצרית, הירדנית, ארצות-הברית וגרמניה.

ענת מאור: פנינו במיוחד ליושב-ראש הכנסת, ואני מודה לו על היענותו, וביקשנו שהדיון יהיה בשיתוף פעולה עם האנשים שאתם אנחנו חיים במשותף באזור הזה ועם נציגי המדינות שמלוות אותנו לאורך תהליך השלום והפיתוח בישראל.

ענת מאור: אני מברכת גם על נוכחותו של מנכ"ל המשרד לשיתוף פעולה אזורי, מר אבי גיל.

ענת מאור: אדוני השר, במסגרת הסקירה שתיתן לנו הייתי מבקשת גם לשמוע על הדברים שנעשים בפועל, גם על התוכניות והיוזמות שעומדות בפנינו, ובתוך כך כמובן אנחנו מתמקדים על נושא המחקר, הטכנולוגיה והמדע.

ענת מאור: הייתי רוצה לשאול האם ובאיזו מידה הפרוייקטים המחקריים והמדעיים הם בשיתוף פעולה ולא בצורה פטרנליסטית, באיזו מידה מעורבים בהם גם אנשי אקדמיה ואנשי מחקר ואוניברסיטאות.

ענת מאור: שמעתי בביקור אצל שר הכלכלה והתכנון הפלשתינאי את החשש שזה לא יהיה שאנחנו באים עם הידע והמדע ולא עושים את הדברים בשיתוף פעולה.

ענת מאור: רציתי לשאול באיזו מידה המדינות התורמות, שמלוות את תהליך השלום, גם מגויסות לנושא של הפיתוח המדעי, המחקר ושיתוף הפעולה.

ענת מאור: הייתי רוצה שתאמר לנו, לחברי הכנסת, באיזו מידה אנחנו יכולים לסייע ולהיות שותפים לאותו תהליך חשוב שמשרדך ואתה בראשותו מובילים.

שמעון פרס: אני רוצה קודם כל להתייחס להערתו של נאביל שעת'.

שמעון פרס: אין טכנולוגיה ישראלית שאפשר להעביר לערבים.

שמעון פרס: יש עמים שאימצו לעצמם מדע וטכנולוגיה וזה דבר גלובלי, ויש עמים שמפנים לזה עורף ואין כאן שום רבותא.

שמעון פרס: כל עם צריך לבחור, או שהוא הולך עם התקופה, או שעמו ישלם בעד אי-ההליכה עם התקופה, וזה אומר פיגור.

שמעון פרס: אם אני אקח למשל שלוש מדינות באסיה – סינגפור, טייוואן, הונג-קונג – הן הגיעו לרמת הכנסה של שלושים אלף דולר לאיש.

שמעון פרס: אם אני אקח מדינות מקבילות במזרח התיכון, אנחנו מדברים על אלף דולר לאיש, אבל זה לא שייך לישראל ולנו.

שמעון פרס: זה לא רק הבדל בכסף אלא זה הבדל ברמת החיים, זה הבדל ברמת הביטחון, זה הבדל במערכת היחסים.

שמעון פרס: דרך אגב, לקחתי שלוש מדינות שכמעט אין להן שטחים, מדינות שכל הייצור שלהן הוא מחוץ לארצותיהן, כל מערכת הייצור שלהן או רובה נמצאת בסין, במלזיה, באינדונזיה.

שמעון פרס: מה שמייצרות הארצות הללו זו קונספציה, עיצוב, היוון, שיווק, תנועה, מפני שיש הבדל עצום בין שירותים לבין ייצור.

שמעון פרס: אנחנו יודעים שבארצות מתקדמות השירותים מגיעים לשבעים אחוזים, הייצור נע בין עשרה לבין עשרים אחוזים, אבל השירותים יותר משתלמים מאשר הייצור.

שמעון פרס: אנחנו יודעים שמאז 1959 התגמול עבור הייצור עלה בערך פי 16 ועבור השירותים פי 25, שזה כמעט כפליים.

שמעון פרס: יש כאלה שאפילו מרחיקים לכת ואומרים שיש מדינות ראש ומדינות גוף.

שמעון פרס: מדינות המפעילות את האינטלקט ומדינות המפעילות את השרירים.

שמעון פרס: אני חייב להזהיר את כל תושבי המזרח התיכון.

שמעון פרס: הם יכולים כמה שרוצים לפגר, להתעצל, לחכות אבל אף אחד לא יסבסד את זה והעמים שלהם ישלמו את המחיר.

שמעון פרס: בעולם חלה מהפיכה והעולם שלנו היום בנוי משלוש כלכלות שונות שאני רוצה לתאר אותן בקיצור נמרץ.

שמעון פרס: המהפיכה היסודית שחלה היא שמקור העושר, מקור העוצמה, מקור הפרנסה איננה יותר האדמה, או כמעט והיא לא האדמה.

שמעון פרס: כמעט הכל מדע, טכנולוגיה ואינפורמציה.

שמעון פרס: זה גם משנה את העולם מפני שמה ערך יש בעולם של מדע, טכנולוגיה ואינפורמציה לגבולות, אפילו לשטחים, אפילו למרחבים, אפילו להבדלים?

שמעון פרס: זה לא שהעולם הוא היום כפר גלובלי.

שמעון פרס: כל אדם שיש לו אינטרנט ומחשב בחדר, החדר שלו הוא חלק מהגלובוס, הוא לא חלק מבניין והוא לא חלק מן הארץ אלא הוא חלק מן העולם, ולא הקיר, לא המרחב ולא הגבול יעצרו בעדו.

שמעון פרס: באופן אובייקטיבי לדעתי גם אין צורך במלחמות.

שמעון פרס: אני לא אומר שלא תהיינה מלחמות, אבל המלחמות בהיסטוריה הן בדרך כלל פרי מלחמה על אדמה, שווקים, משאבי טבע, כוחות עבודה, ואילו היום זה לא חשוב, הדבר הזה כמעט לא קיים ועיקר המאבקים הם על רעיונות, על התקדמות ואולי הדבר המפתיע ביותר, על תנועה, על זרימת התנועה.

שמעון פרס: היום מזרימת מוצרים, רעיונות ואנשים אפשר להרוויח יותר מאשר מנכסי דלא ניידי.

שמעון פרס: מה שזז, נע ורץ יותר מהר - מכניס יותר כסף.

שמעון פרס: מה שמפגר – עולה יותר כסף.

שמעון פרס: זה לא רק מוצרים אלא זה שגם את הצרכנים יוצרים בתנועה.

שמעון פרס: מי שיש לו יכולת בטלוויזיה לשווק, לממן, להפיץ, לשכנע – יש לו משקים יותר מהירים.

שמעון פרס: הלא בארצות-הברית למשל שבעים אחוז שירותים ו18- אחוז ייצור, אבל אין כמעט אבטלה.

שמעון פרס: האבטלה בארצות-הברית היא מפתיעה.

שמעון פרס: בארץ הגדולה הזו שתמיד הייתה בה אבטלה כרונית של 10-9 אחוזים, היום האבטלה היא ארבעה אחוזים.

שמעון פרס: גבירותיי ורבותיי, נוצרו שלוש כלכלות שאי-אפשר לברוח מהן.

שמעון פרס: יהודי או ערבי, זה כבר לא כל כך חשוב.

שמעון פרס: הכלכלה האחת היא הכלכלה הגלובלית.

שמעון פרס: גלובליזציה איננה אידיאולוגיה, גלובליזציה היא תוצאה מזה שהמדע, המחקר והאינפורמציה הפכו את העולם שבו הכלכלה איננה תלויה בגבולות או בגיאוגרפיה.

שמעון פרס: היא נעה, היא תחרותית, היא משתנה, היא רצה ואין מה לעשות.

שמעון פרס: מי שרוצה להיות מחוצה לה, יהיה מחוצה לה.

שמעון פרס: אגב, זו כלכלה שמוכרת יותר אידיאות מאשר מוצרים, זו כלכלה שבנויה על הפוטנציאל יותר מאשר רזרבות.

שמעון פרס: אנחנו רואים היום למשל שבישראל קונים חברות, משלמים 300, 400, 500 מיליון דולר, ומה יש בחברות האלה?

שמעון פרס: אין מפעלים, אין אנשים, אין מכונות אבל כל מה שיש זה רעיונות.

שמעון פרס: הרעיונות הם או בהתייחס לקבוצת הצרכנים, למידת הצרכנות שלהם, או למהירות אספקת הצריכה ויצירת טעמים חדשים, קונספציות חדשות ממעט מאוד חומר, מהרבה מאוד טעם, הרבה מאוד מודה, מהרבה מאוד צרכים חדשים.

שמעון פרס: בישראל יש שתי כלכלות.

שמעון פרס: יש כלכלה קונבנציונאלית שמתנהלת על-ידי המוסדות ויש כלכלה של היי-טק שמתנהלת על-ידי אנשים.

שמעון פרס: לפי הסטטיסטיקה האחרונה של הבנק העולמי 65 אחוזים מהעושר העולמי היום הוא הון אנושי ולא הון חומרי.

שמעון פרס: בישראל זה טיפוסי.

שמעון פרס: כמעט מחצית הכלכלה שלנו היא כלכלה של היי-טק, של קבוצות קטנות ונמרצות, של אנשי מדע ומחקר שלקחו את העניינים בידיים.

שמעון פרס: אגב, הם יותר קשורים בעולם הרחב מאשר במדינה שלנו.

שמעון פרס: אין היום מדינה אחת בעולם, כולל אמריקה, שיכולה להשפיע על הכלכלה העולמית יותר מאשר הכלכלה העולמית משפיעה עליה.

שמעון פרס: יש כלכלה שנייה וזו הכלכלה האזורית.

שמעון פרס: אם הכלכלה הראשונה כולה מדע, טכנולוגיה ואינפורמציה, הכלכלה האזורית היא כמעט כולה גיאוגרפיה.

שמעון פרס: כדי להתנועע, צריך אמצעים, צריך דרכים, צריך מסילות ברזל, צריך נתיבי אוויר, צריך נמלים, צריך שדות תעופה וכולי.

שמעון פרס: מי שעל כל רגע מוכן לעשות צ'ק פוינט, מי ישלם עבור זה?

שמעון פרס: התחרות בגמישות, במהירות, ביעילות של התנועה היא קרב על התנועה ואין דבר יותר מכניס מהתנועה.

שמעון פרס: למשל, אירופה עומדת להכניס השנה 400 מיליארד דולר לשיפור התחבורה הפנימית באירופה.

שמעון פרס: היא רוצה לאחד את אירופה לא בניירות, כי מה הטעם בניירות?

שמעון פרס: היא רוצה לחבר את אירופה בנתיבי אוויר, במסילות ברזל, בחלוקת הטלקומוניקציה ואלה הם הדברים המכריעים.

שמעון פרס: גם בשביל להתגונן מוכרחים לטפל בעניינים האזוריים.

שמעון פרס: הסכנות הגדולות הן יותר גיאוגרפיות מאשר לאומיות.

שמעון פרס: הדוגמה הפשוטה היא זיהום אוויר.

שמעון פרס: יש סכנה שהאוויר והמים יזוהמו.

שמעון פרס: מישהו יכול להגיד לזיהום האוויר והמים שיעצרו ליד הגבול?

שמעון פרס: מה פתאום?

שמעון פרס: אנחנו יכולים לקבוע גבולות לזיהום אוויר או לזיהום המים?

שמעון פרס: אתמול היה בטלוויזיה ולפי דעתי נתן לכולנו מכה קשה מאוד, עניין הסמים.

שמעון פרס: הגבולות עוצרים את הסמים?

שמעון פרס: או שיש קרב בינלאומי נגד הסמים או שאין.

שמעון פרס: עניין הטילים והטרור נעצרים בגבולות?

שמעון פרס: ובכן, גם הפוטנציאל וגם הסכנות הן היום בעלי אופי אזורי ולא לאומי.

שמעון פרס: מי שלא רוצה – יפגר.

שמעון פרס: מי שלא רוצה – יישאר ברמת חיים של אלף דולר אבל מי ישלם עבור זה?

שמעון פרס: מי יסבסד את זה?

שמעון פרס: על כן לנו יש עניין עצום לפי דעתי להקים תשתית אזורית.

שמעון פרס: יש לנו תשתיות אזוריות היסטוריות, אלה תשתיות הבנויות על פחד אסטרטגי, מה לעשות שזה לא יתקוף את זה ועל כן הכל מעוות והכל יקר.

שמעון פרס: אין כמעט צינור של נפט או של מים אשר הולך כפי שצריך ללכת לפי נתוני הטבע, לפי שיקולי הכלכלה, לפי חלוקת העול, לפי קטיפת הפירות.

שמעון פרס: שום דבר.

שמעון פרס: הכל מעוות, קטוע, מיושן.

שמעון פרס: זה אזור ששולט בו פחד במקום תקווה.

שמעון פרס: שוב, אם מישהו יכול לשלם, ישלם.

שמעון פרס: פעם הייתה תחרות בין שתי המעצמות, אז פעם זו שילמה ופעם זו שילמה, אבל היום לא משלמים.

שמעון פרס: אין תחרות בין רוסיה לבין אמריקה, הן לא מוכנות לתת סובסידיה, הן לא מוכנות לבזבז כספים.

שמעון פרס: אני רוצה לומר שאנחנו נמצאים באמצע, בין שני קונטיננטים - קונטיננט טרגי ששמו אפריקה וקונטיננט מתקדם ששמו אירופה.

שמעון פרס: אנחנו יכולים ליפול לעומק הטרגי של אפריקה ואנחנו יכולים לטפס לגובה הקורץ של אירופה.

שמעון פרס: כל אחד צריך להחליט ואף אחד כאן לא עושה טובות לשני.

שמעון פרס: אם עדיין יש תורמים, גם זה ייפסק עוד מעט מפני שלא ירצו להשקיע כספים שהולכים לאיבוד.

שמעון פרס: אני מזהיר כי אין לנו הרבה זמן.

שמעון פרס: היום בין הים חיים תשעה מיליון אנשים, מהם חמישה מיליון יהודים וארבעה מיליון ערבים וזה על שטח של לא יותר מ12- אלף קילומטר מרובעים בפועל מפני שהנגב ריק והוא חצי ארץ.

שמעון פרס: תוך עשרים שנה יהיו כאן 18 מיליון אנשים ואז ממה יחיו?

שמעון פרס: לאן ינועו?

שמעון פרס: כל הארץ תהיה אספלט?

שמעון פרס: מאיפה ייקחו מים?

שמעון פרס: איך יגנו על הארץ?

שמעון פרס: זה יקרה תוך 20-15 שנה.

שמעון פרס: צריך אמנם לחשוב על המחר, אבל צריך לפעול היום.

שמעון פרס: אי-אפשר להקים כאן גטאות.

שמעון פרס: היום יש בעזה על רצועה של 310 קילומטרים מיליון תושבים עם ריבוי טבעי של 4.5 אחוזים.

שמעון פרס: בעוד 12 שנים יהיו בעזה שני מיליון אנשים ואז מה נעשה?

שמעון פרס: גטו עם גדרי תיל?

שמעון פרס: אנשים שיחיו ברעב?

שמעון פרס: בעניין עזה אנחנו עשינו שגיאות ואני אומר זאת בקול רם.

שמעון פרס: ישבנו שם 33 שנים, אני לא יודע בשביל מה, החיילים והשוטרים שלנו הצטוו להסתכן במה שהם הסתכנו, עזה לא התפתחה, יצאנו והיא מתחילה קצת לנשום.

שמעון פרס: באיזה רשות היינו שם?

שמעון פרס: אני יכול להגיד זאת גם על מקומות אחרים.

שמעון פרס: תנו להיפתח, תנו לנוע, תנו לפתח.

שמעון פרס: ישנה הכלכלה השלישית שאני רוצה להזכיר אותה וזו הכלכלה הלאומית.

שמעון פרס: אני אומר את זה גם לחברינו הערבים.

שמעון פרס: הכלכלה הלאומית היא כלכלה של חינוך ותרבות.

שמעון פרס: מי שלא ישקיע בה – לא יהיה לו לא כלכלה גלובלית ולא כלכלה אזורית ולא יהיה מי שישלם.

שמעון פרס: אני רוצה לומר שבעניין החינוך אנחנו פושעים וזה אמור לגבי כל העולם.

שמעון פרס: יש הזנחה שלא תתואר בתחום החינוך.

שמעון פרס: בחינוך או בחוסר הטיפול בחינוך אנחנו מייצרים את רוב הבעיות של ימינו.

שמעון פרס: כדי לסבר את האוזן אני רוצה לתת דוגמה אחת או שתיים.

שמעון פרס: ידוע שהגיל הרגיש ביותר בחייו של האדם הוא גיל 1 עד 3, אז מתעצב הגוף של האדם, מתעצבת נפשו של האדם, מתעצב מוחו של האדם.

שמעון פרס: הגיל הזה הוא המוזנח שבגילים.

שמעון פרס: קודם כל, לא כל ההורים יודעים איך לטפל בילד, הם לא מוכנים לטפל, זה הגיל שאין בו לא בית-ספר, לא גנון, לא פעוטון, הוא כולו בידי הורים וההורים לא מוכנים לטפל.

שמעון פרס: יש הורים שממש אין להם מושג ואני כבר לא מדבר על תופעות קיצוניות כמו זריקת ילדים או מכות לילדים.

שמעון פרס: אנחנו יודעים היום שתינוק בגיל הזה, אם הוא לא מקבל את אבות המזון, לא רק שגופו לא מתפתח אלא גם שכלו לא מתפתח ואת זה כבר אי-אפשר לתקן לאורך כל הימים.

שמעון פרס: שם נולד העוני, שם נולד הפיגור, שם נולד הקיפוח ואנחנו מתהלכים שמחים ועליזים ואני שואל על מה?

שמעון פרס: באוניברסיטאות – שבעיני גמר אוניברסיטה זה כמו שפעם היה גמר בית-ספר יסודי – לומדים איך ללמוד ומי שלא יודע איך ללמוד, לא ידע שום דבר בחיים מפני שהעולם משתנה.

שמעון פרס: גם המבוגרים צריכים ללמוד משום שהעולם כל הזמן משתנה.

שמעון פרס: לפי הערכתי, כשאני שואל את עצמי איך זה קרה באמריקה שעברה כמעט כולה מייצור לשירותים, איך אין בה אבטלה – קודם כל משום שהחינוך גדל והתפתח לאין ערוך, והוא מעסיק יותר ויותר אנשים.

שמעון פרס: להערכתי תוך זמן לא רב החינוך יתפוס שליש מהתעסוקה של האנשים, מהתקציבים ומהמשאבים.

שמעון פרס: כישראלי אני רוצה לומר שהייתה לי תקווה גדולה.

שמעון פרס: ישראל הייתה חלוצה בתחום החקלאות, ישראל הייתה חלוצה בתחום הביטחון, ישראל חלוצה עכשיו בתחום ההיי-טק, קיוויתי ואני מקווה שהיא תהיה חלוצה בתחום החינוך.

שמעון פרס: אנחנו משקיעים בחינוך לא פחות מחמישה אחוזים, אלא שאנחנו משקיעים שליש ממה שצריך.

שמעון פרס: המדינה צריכה לפתח כושר תחרות עם עולם שרץ קדימה ונע במהירות – פעם חשבו שכדור הארץ מסתובב סביב השמש ועכשיו גילינו שכדור הארץ מסתובב בתוכו עוד יותר מהר מאשר סביב השמש - ולעשות זאת במהירות.

שמעון פרס: המהירויות של השינויים הם מדהימים.

שמעון פרס: סימן הזהוי של העם בעתיד יהיה חינוכו והחינוך צריך לעסוק בשני דברים: חינוך היסטורי, אבל היסטוריה של ערכים ולא של מאורעות.

שמעון פרס: מי רצח את מי ומי בגד במי, זה כבר לא כל כך מעניין.

שמעון פרס: מעניין איזה שפות, איזה תרבויות ואיזה ערכים יצרו בחיים, כי לא מעניין כמה אנשים רצח יוליוס קיסר.

שמעון פרס: התרומה של אינשטיין עולה על התרומה של כל קיסרי רומא וכל הזמן מלמדים על קיסרי רומא ואני לא יודע בשביל מה.

שמעון פרס: לעומת זאת, עשרת הדברות שהיא כן יצירה יהודית, ויש בה פחות מ300- מלים, נותרה הבסיס של הציביליזציה האנושית.

שמעון פרס: לא נכתב דוקומנט בכל ההיסטוריה יותר נכון ויותר עשיר ויותר מוסרי מ300- המלים האלה, פחות מ300- המלים האלה של עשרת הדברות.

שמעון פרס: בעתיד תעודת הזהות שלנו, היות והגבולות הולכים ומיטשטשים, תהיה תעודת הזהות התרבותית והחינוכית, הלשון, המסורת, העושר הערכי והמוסרי שיצטבר אצלנו.

שמעון פרס: אני גם רוצה לומר שיותר קשה להגן על תרבות מאשר על ארץ.

שמעון פרס: לארץ יש צבא, יש חזיתות, אבל בתרבות הכל פרוץ לכל עבר.

שמעון פרס: אם בהוליווד מישהו משתגע ועושה סרט לא טוב, כעבור כמה רגעים הסרט מגיע לחדר הילדים שלנו בלי לנקוש על הדלת ונכנס ואין דרך הגנה.

שמעון פרס: אין לי מלים בפי להדגיש כמה חשוב להכפיל ולשלש את תקציב החינוך למען העתיד, כמו שפעם עשינו בחקלאות, כמו שפעם עשינו בביטחון.

שמעון פרס: בסופו של היום המערכות החינוכיות תהיינה יותר חשובות לקיום העמים מאשר כל מערכת אחרת.

שמעון פרס: תהיה יותר תחרות בין המערכות החינוכיות או העצמאויות הכלכליות.

שמעון פרס: מי שישקיע, הוא ינצח.

שמעון פרס: זה בעצם הרקע למה שאנחנו עושים.

שמעון פרס: אין בלבי שום התנשאות, כולנו שווים.

שמעון פרס: כל פעם שואלים אותי אם אני אדם אופטימי, ותשובתי פשוטה: תלוי מה זה אופטימיות.

שמעון פרס: אם אדם הוא אופטימי לגבי עצמו, הוא לא אופטימי אלא הוא אגוצנטרי.

שמעון פרס: להיות אופטימי זה להיות אופטימי לגבי זולתך, להאמין שגם עמים אחרים, גם אנשים אחרים, גם אמהות אחרות אוהבות וכואבות את הילדים שלהן, כמו האמהות שלנו, כמו אנחנו עצמנו שמסוגלים ללמוד, שמסוגלים להתקדם וזה העניין של השוויון.

שמעון פרס: הגלובליזציה איננה אידיאולוגיה אלא היא תוצאה מהשינוי העמוק שבעולם.

שמעון פרס: גם ההפרטה איננה אידיאולוגיה אלא היא תוצאה מהגלובליזציה.

שמעון פרס: כלומר, כאשר הממשלות נשארו לאומיות והכלכלה היא בינלאומית, הממשלות נאלצו להעביר את הכלכלה לידיים פרטיות.

שמעון פרס: אגב, זה גם הורס את תנועת הפועלים בעולם מפני שגם תנועות הפועלים בעולם הן לאומיות ולא גלובליות.

שמעון פרס: רק הכסף הוא גלובלי.

שמעון פרס: כל יום זז הכסף, שני טריליון דולר ליום, ועובר ממקום למקום ומחליט מי יהיה עני ומי יהיה עשיר, מה יקרה פה ומה יקרה שם.

שמעון פרס: כל היתר קפוא.

שמעון פרס: הממשלות קפואות, ארגוני הפועלים קפואים, המחשבה קפואה ורק הכסף זורם, המחשבות זורמות, המצאות זורמות, השיווק זורם ואנחנו עומדים קפואים ומבקשים רחמים.

שמעון פרס: אני רוצה לומר מה פירוש ההפרטה.

שמעון פרס: כל דבר שמכניס כסף, הולך לידיים פרטיות, וכל דבר שעולה כסף, מוטל על הממשלות.

שמעון פרס: על כן כל הממשלות בגירעון וכל בעלי ההון מתהלכים עם כיסים מלאים ואנחנו מחזרים אחריהם.

שמעון פרס: אני לא רואה איך משנים את זה ולכן לפי דעתי אין ברירה אלא לעשות אסטרטגיות חדשות וקואליציות חדשות.

שמעון פרס: מוכרחים לבוא לבעלי ההון ולומר להם שאם הם חושבים שכל מה שנותר להם זה להשתחוות לאילי הממון וכאן יגוועו ברעב או בבורות או באלימות – אתם טועים כי יהיה מרד נגדכם.

שמעון פרס: על כן נא להשתתף בבקשה גם באופן וולנטרי בצרכים החברתיים של העם ובצרכים הפוליטיים של העולם כי אחרת תרדו מעל סדר היום.

שמעון פרס: על סמך הנחות אלה עובד המשרד שאנחנו מקימים.

שמעון פרס: אנחנו באים לכל המקומות בעולם ואומרים לחברות הפרטיות: עשיתם הפרטה של הכל, תעשו גם הפרטה של השלום.

שמעון פרס: לא תעשו הפרטה של השלום, אתם תשלמו את מחיר היעדר השלום.

שמעון פרס: אנחנו באים לממשלות ואומרים: אתן ממשלות נהדרות, אתן רוצות שלום אלא שאין לכן מצלצלים, בואו תעשו קואליציה בין האחריות שלכם לבין העושר של החברות.

שמעון פרס: עכשיו הצלחנו בפעם הראשונה לארגן ארבעה שותפים לעבוד ביחד.

שמעון פרס: אגב, כל הסיפור הזה שאנחנו מעבירים עבודה לשטחים זה ילדותי.

שמעון פרס: כל עם משתדל להעביר לעם אחר את העבודה הפחות משתלמת ולשמור לעצמו את העבודה היותר משתלמת, אלא אם כן הוא רוצה לגדל עוני בתוכו.

שמעון פרס: אם מעבירים לקפריסין או להודו, העיתונות שותקת, אבל אם רוצים להעביר לעזה, מקימים צעקה.

שמעון פרס: למה?

שמעון פרס: זה יותר הגיוני שזה יהיה בעזה מאשר בהודו או בהונגריה.

שמעון פרס: או שההון ילך למקומות שיש בהם כוח עבודה, או שכוח העבודה יבוא למקומות שיש בו הון.

שמעון פרס: אין עניין של הון לחוד וכוח עבודה לחוד ואז יהיו אנשים מובטלים, ממורמרים ואלימים.

שמעון פרס: לעת עתה ארבע מדינות הסכימו באופן חלקי שנעבוד ביחד, על האיחוד האירופאי מבחינה מדינית ועל האיחוד האירופאי מבחינה תעשייתית, ואלה הן מצרים, ירדן, הפלשתינאים ואנחנו.

שמעון פרס: פעם ראשונה שנופיע בדאבוס ביחד.

שמעון פרס: דיברנו עם האיחוד האירופאי ואמרנו להם שהם החליטו להשקיע ששה מיליארד דולר לפיתוח המזרח התיכון, אבל מה הם עושים?

שמעון פרס: הם מחלקים את הכסף לפי הזיכיונות שלהם.

שמעון פרס: כלומר, האימפריה הבריטית נותנת לקולוניות שלה לשעבר, האימפריה הצרפתית לקולוניות שלה לשעבר וזה הרי משחק ילדים.

שמעון פרס: סיוע כזה אומר לקחת כספים מעניי העמים העשירים ולתת אותם לעשירים בארצות עניות.

שמעון פרס: הכסף הזה, תוך חמש שנים שום דבר לא יישאר ממנו.

שמעון פרס: אנחנו אומרים להם שהם החליטו על ששה מיליארד דולר במזומן, על ששה מיליארד דולר אשראי, לכו לחברות הפרטיות, אנחנו נעזוב להם, שיבקשו גם מהן ששה מיליארד דולר במזומן וששה מיליארד דולר באשראי, שיקימו קרן של 24 מיליארד דולר, 12 מיליארד מזומן ו12- מיליארד אשראי.

שמעון פרס: בדאבוס מתאספות עכשיו 1,200 חברות מהגדולות בעולם שהיקף הייצור שלהן הוא ששה טריליון דולר.

שמעון פרס: כל הייצור העולמי היום הוא שלושים טריליון דולר.

שמעון פרס: זאת אומרת, זה החלק החמישי מכל העולם כולו.

שמעון פרס: פרומיל אחד מהששה טריליון דולר זה ששה מיליארד, והם אפילו לא ירגישו בזה.

שמעון פרס: אנחנו אומרים להם שלא יעשו לנו טובות, שישקיעו בדברים שיהיו טובים להם ולנו.

שמעון פרס: נתנו להם כמה דוגמאות.

שמעון פרס: למשל, שישקיעו בתיירות.

שמעון פרס: היום חקלאות זה שני אחוז מהמשק העולמי, תיירות זה 12 אחוז מהמשק העולמי.

שמעון פרס: לאנשים יש זמן וכסף והם יותר מטיילים מאשר חורשים ולכן לא צריך להשקיע כל כך הרבה בחרישה.

שמעון פרס: מי שמשקיע במשק החקלאי שוב פעם יוצר עוני.

שמעון פרס: שיעזרו לנו להקים בתי מלון, שדות תעופה ודברים כאלה ונשלם להם עבור זה.

שמעון פרס: אנחנו לא מבקשים נדבות.

שמעון פרס: אנחנו אומרים לשוק המשותף שייקחו הם את הכסף, שיממנו את החברות שלהם שייתנו הון זול, הון רך.

שמעון פרס: אנחנו יודעים שגם למשל בעניין התפלת המים, אם זה יהיה פחות מארבעה אחוז בהשקעת ההון, כל עניין המים משתנה, אז אפשר להביא התפלת מים במחירים יותר סבירים.

שמעון פרס: אנחנו אומרים להם שייקחו את הכסף שלהם, שיסבסדו את החברות שלהם כדי שישקיעו במפעלים אזוריים.

שמעון פרס: אנחנו מציעים להשקיע בתשתיות של המזרח התיכון.

שמעון פרס: הכלכלה האזורית היא כלכלה של תשתיות.

שמעון פרס: אפילו היום אומרים שיש שלום קר בינינו לבין מצרים, אבל זה לא הגיוני.

שמעון פרס: כל האקספורט התעשייתי של מצרים הוא שלושה מיליארד דולר וזה החלק השביעי מהאקספורט של ישראל.

שמעון פרס: מה אנחנו מצפים?

שמעון פרס: אם נעשה תשתיות משותפות, זה ישרת את מצרים, את ירדן, את הפלשתינאים, את הסורים ואת הישראלים.

שמעון פרס: למשל, אם נחדש את מסילת הברזל בין דמשק לבין קהיר לבין עזה ומשם לחיג'אז ומשם לאפריקה – עשינו מהפיכה אמיתית.

שמעון פרס: גם בעניין המים.

שמעון פרס: אם זה עניין של מחזור, אם זה עניין של התפלה, אם זה בעניין של חסכון, הלא אפשר לעשות דברים עצומים.

שמעון פרס: כל המים נהרסו לא על-ידי הבצורת אלא על-ידי האיבה.

שמעון פרס: גם בעניין המים האיבה היא אויב יותר גדול מהבצורת ואני בטוח שמאיר בן מאיר יסכים אתי.

שמעון פרס: אילו יכולנו לנהל את משק המים ללא איבה, אילו יכולנו לנהל את משק המים באופן מסחרי כמו נפט ולא כמו אסטרטגיה, הכל היה נראה אחרת.

שמעון פרס: אפשר לקנות מים ולמכור מים באופן הכי הגיוני שישנו בעולם.

שמעון פרס: כאמור, בדאבוס תתקיים הפגישה הראשונה בהשתתפות האמריקאים והאיחוד האירופאי.

שמעון פרס: אני רוצה להזהיר.

שמעון פרס: זה לא קל, זה לא פשוט, אנחנו מתמודדים עם בירוקרטיות שונות, עם טמפרמנטים שונים, בעיקר עם המון דעות קדומות והלא כל האנשים מומחים למה שהיה.

שמעון פרס: כפי שבן-גוריון אמר, אין מומחים למה שיהיה, מה שיהיה זה בכלל דבר חדש, אבל מה שהיה, לא כל כך חשוב כי באמת חשוב מה שיהיה.

שמעון פרס: לסיכום הייתי אומר שהמשרד שאנחנו מקימים איננו משרד שעוסק בשום דבר קיים או בשום דבר שהיה אלא הוא כולו משרד שצריך לעסוק בדברים שאינם קיימים וצריך להקימם.

ענת מאור: אני רוצה בהזדמנות זו גם לברך את הנוער שנמצא כאן מכפר קארה.

מיכאל ארבל: התוכניות האלה לפעמים הן תוכניות הדרכה.

מיכאל ארבל: אני כרגע מתמקד בעיקר בסקטור הטכנולוגי למרות שאנחנו עושים תוכניות הדרכה גם בשטחים אחרים.

מיכאל ארבל: אם זה שטחים טכנולוגיים, אנחנו עוסקים בעיקר בהדרכה בנושאי חקלאות ובנושאים הקשורים לחקלאות וכלכלה ואגרו-ביזנס, גם בנושא של תחבורה וגם בנושא של תיירות.

מיכאל ארבל: כמובן שאנחנו עוסקים בנושאים שונים כמו למשל בריאות, אבל אני לא נכנס לזה כי זה לא בדיוק הנושא.

מיכאל ארבל: בנושא של הכשרה, זה העברת טכנולוגיה וידע למדינות האזור, יש לנו קצת בעיה עם שיתוף פעולה אמיתי.

מיכאל ארבל: הבעיה היא שאנחנו מלכתחילה בהגדרה גוף נותן תרומות.

מיכאל ארבל: אגב, התקציב שלנו מורכב מתקציב משרד האוצר הישראלי, שלא מספיק לנו, אבל לא פחות מזה חשוב לציין נציגים שנמצאים כאן ובעיקר את ארצות-הברית ואת ה-US AID בארצות-הברית ואת ממשלת הולנד ודנמרק שנותנים לנו ספציפית לתוכניות של המזרח התיכון מול הפלשתינאים, הירדנים והמצרים.

מיכאל ארבל: חשוב לנו בנקודה הזאת שיצרנו שיתוף פעולה מול הרשות הפלשתינאית, בעיקר מול משרד החקלאות למשל, בקורסים שהם בערך כ15- קורסים רק לשנת 1999 כאשר 300 אגרונומים מהרשות הפלשתינאית שהו בארץ ושהו ברשות במקומות כאלה ואחרים בהכשרה ובקורסים מודולריים על-פי תכנון משותף ועל-פי שיתוף פעולה כזה שיצר מצב שמרצים פלשתינאים יחד עם המרצים שלנו נותנים את ההרצאות, מתכננים את הקורסים ומבצעים אותם.

מיכאל ארבל: בזה אני חושב שאנחנו מתקרבים לשיתוף פעולה אמיתי אם כי הוא עדיין לא מלא.

מיכאל ארבל: בנושא המחקר אנחנו עושים פעולות משותפות עם כסף הולנדי בתוכנית שנקראת NIP מול הרשות הפלשתינאית, NIJ מול הירדנים, בנושאי מחקר חברתי וחקלאות, ויש תוכנית יפהפייה עם הדנים שבה הפלשתינאים, הירדנים והמצרים, יחד עם דנמרק וישראל, משתתפים בה וזה שיתוף פעולה מחקרי יפה מאוד כאשר כל הפעילויות מתרחשות בכל מדינה ומדינה בנפרד.

מרים ולדמן: כיום עם הפלשתינאים אנחנו מגבשים יחד נושאים למחקר שהם מעונינים בהם ואנחנו נוכל להיות מעורבים במימון שלהם.

מרים ולדמן: אנחנו בקשרים בירדן עם הגוף שצריך לקדם את המחקר שם והרצון הוא רצון טוב מאוד.

מרים ולדמן: ברגע שמגיעים לחוקרים באוניברסיטאות, באוניברסיטת ירדן בעמאן ובאוניברסיטאות אחרות, יש להם בעיות קשות של האיגודים המקצועיים המדעיים שלהם.

מרים ולדמן: אנחנו כן מצליחים לקדם מחקר באמצעות מטריה של מדינות אחרות.

מרים ולדמן: אנחנו נעזרים בארצות-הברית במסגרות שלהם, אנחנו נעזרים רבות במשרד המדע והחינוך של גרמניה שיחד אתו אנחנו מצליחים כיום לקדם מחקר משותף שכולל פלשתינאים, ירדנים, ישראלים וגרמנים והוא תורם רבות להבנה של מנגנונים של זרימה של זיהומים במערכות מים במקומות מסוימים.

מרים ולדמן: אנחנו מקווים שהנקודה הזאת תימשך הלאה.

מרים ולדמן: עדיין אנחנו מנהלים משא ומתן עם כל אחד ואחד מהגורמים של הארצות השכנות גם בדרך אחרת.

מרים ולדמן: משרד המדע תומך במרכזי מחקר ופיתוח אזוריים שנמצאים בפריפריה של המדינה כאשר אחד מהם נמצא במושב חצבה, שם הצלחנו להשיג שיתוף פעולה ממשי שגם כן עם תורם חיצוני, עם מטריה חיצונית, אבל זה שיתוף פעולה שעוזר למקום, למדענים שישנם בצד השני, בירדן, ולמדענים שלנו בחצבה ושם הטכנולוגיה והמדע זורמים.

זלינה בן-גרשון: פה ושם יש רצון בשיתוף פעולה מטעם חוקרים שפונים אלינו והדברים נעשים במחקר רפואי הרבה מאוד על-בסיס של קשר אישי בין האנשים וזה דבר שאפשר לעודד אותו.

זלינה בן-גרשון: בתחום הזה חשוב מאוד ליצור שיתוף פעולה בין כל הגופים - ממסדיים, ממשלתיים – שיכולים לעזור ליצור את הקשרים ולקדם את שיתוף הפעולה הזה.

גבי בר: הראשון, מול הפלשתינאים כשאנחנו עובדים מולם בשיתוף כל יתר משרדי הממשלה בהקמה של אזורי תעשייה באזור התפר.

גבי בר: הייתי רוצה לציין שני אזורי תעשייה שלפחות מטעם הפלשתינאים – האחד בטול כרם – מיועדים להיות אזור תעשייה מדעי-טכנולוגי, והשני, אזור תעשייה בכרם שלום-רפיח, שזו יוזמה שהתחילה על-ידי סטף ורטהיימר, להקמת אזור תעשייה שיעסוק בהיי-טק, הן בצד הישראלי והן בצד הפלשתינאי משני צדי הגבול זה שונה משאר אזורי התעשייה שיהיו בעצם בתוך תחומי הרשות הפלשתינאית.

גבי בר: הייתה פנייה - של שר התעשייה מר רן כהן ושר התעשייה הפלשתינאי, דוקטור סעדי קרונץ – לקנדים על-מנת להקים קרן משולשת ישראלית-קנדית-פלשתינאית, ואני מניח שעמיתי כאן ידבר על קרן טרייד.

גבי בר: הקרן תעסוק במחקר ופיתוח על-מנת לעודד תעשיות לאחר מכן לייצור משותף.

גבי בר: אנחנו גם עובדים מול הירדנים אבל זה פחות בתחום ההיי-טק אלא בעיקר בפיתוח אזורי תעשייה לייצור משותף על-מנת שיקבלו היתר לייצוא חופשי ממכס ומכסות לארצות-הברית.

גבי בר: במקביל, בסיוע המשרד לפיתוח אזורי, אנחנו פועלים מול האיחוד האירופאי על-מנת שיכירו בצבירה של כללי מקור בין ישראל והרשות הפלשתינאית כדי שאפשר יהיה לייצא מוצרים משותפים לאיחוד האירופאי בתנאי סחר חופשי.

חיה מילר: אני חושבת שבישיבה כזאת אנחנו חייבים לדבר גם על החזון ומאוד חשוב לי להדגיש זאת.

ענת מאור: אדוני השר, אחד הדברים שאני רוצה אחר-כך להתייחס אליהם הוא איך באמת עוברים לאותה מהפיכה שאנחנו יודעים שהעולם מצוי בה.

ענת מאור: אני חושבת שבהשוואה בין אפריקה לבין אירופה והמיקום הגיאוגרפי של האזור שלנו, נצטרך לחשוב איך לאור החזון הזה ולאור הדינמיקה שהשוק, הטכנולוגיה והתעשייה יוצרים כי הרי אנחנו לא יושבים ומחליטים על זה רק בממשלות או בפרלמנטים, איך אנחנו מחברים את אותו חזון או את אותה גישה כלכלית תעבורתית של זרימה ושל תנועה עם העשייה שעדיין נראית מקומית או שהולכת לאט לאט.

חיה מילר: עמיתיי יציגו את התוכניות שעובדות תחת המטריה של לשכת המדען הראשי, אבל אנחנו כאן מחויבים לנושא החזון ואנחנו נמצאים בשלב מעבר.

חיה מילר: בשלב מעבר יתכן שהכללים צריכים להיות קצת שונים.

חיה מילר: ידוע לי שהמדענית הראשית השתתפה בישיבות רבות בהן ניסו לדבר על פרוייקטים משותפים, בין השאר להביא את קונצרן צימס לפרוייקט של שיתוף פעולה בנושאים משותפים לישראלים ופלשתינאים, בין השאר קונצרט ABB שדיבר על התפלת מים בנושא של שיתוף פעולה, ישנו קושי אם יושבים אחד מול אחד.

חיה מילר: כשאנחנו נמצאים בשלב המעבר, להערכתי הנושא צריך להיות בקונסורציה עם גוף שלישי.

חיה מילר: יש פעילות אירופית מוגברת בנושא כאשר דווקא האירופים מחויבים עכשיו לפעילות כלכלית ארוכת טווח יותר מהצד האמריקאי, כפי שנתקלנו בה.

חיה מילר: להערכתי בטווח שאנחנו נמצאים בו, כדי לקדם את הדברים, צריכים לעשות את הדברים תחת גוף שלישי ותחת גורם נוסף וזאת כדי להתגבר על המכשול שקיים עכשיו ואנחנו רוצים לראות אותו כזמני בלבד, מי יותר טוב, מי יותר מוצלח, מי יותר גיבור, לפחות עד שנוכל לעשות זאת בצורה שווה אחד מול השני.

יעקב זיו: בגלל האוניברסליות של המדע, המדענים בארץ וגם באזור, בכל העולם, בעצם הרבה פעמים הקדימו תהליכים מדיניים או התחילו בפעילות מיד עם תחילת אותם תהליכים מדיניים.

יעקב זיו: למשל, האקדמיה הלאומית למדעים הקימה בקהיר מרכז אקדמי כבר ב1982-, היו עליות ומורדות ועכשיו אנחנו מנסים לשנות את הדגש ולהעביר אותו לפעילויות מחקריות במדע וטכנולוגיה יותר מאשר במדעי החברה, מזרחנות וכן הלאה שזה פחות הצליח.

יעקב זיו: כבר ב1994- נפגשו נציגי האקדמיות למדעים בארצות-ברית, שם זה לא גוף ממשלתי אלא ממלכתי, נציגי ירדן, נציגי הרשות הפלשתינאית וזאת כדי למצוא דרכים לקידום שיתוף הפעולה בענייני מדע.

יעקב זיו: אז הוחלט להתרכז בשלב ראשון בבעיה של שמירת מאגרי מים ברי קיימא.

יעקב זיו: נעשה מחקר על-פי סגנון העבודה של המועצה הלאומית למדע בארצות-הברית שמבוססת על טכניקה של פניה לעשרות מדענים מכל האזור, מומחים במקצועם, וסיכום בצורת דוח סופי.

יעקב זיו: העבודה נמשכה קרוב לארבע שנים והסתיימה בדוח שהוצג בכנס שהתקיים ברמאללה בשנה שעברה והוגש רשמית לבנק העולמי, ליושב-ראש הרשות הפלשתינאית, לממשלת ישראל ולירדן.

יעקב זיו: זה דוח חשוב והחשוב ביותר מבחינתנו כאן הוא שהמסקנות התקבלו פה אחד על-דעת כל המשתתפים.

יעקב זיו: זה טיפוסי לענייני מדע, שכאשר התכנס הכנס הזה שהוא מאוד חשוב, כל מה שהיה אז בעיתון היה שהוטל סגר על רמאללה, ואני הייתי שם ולא הרגשתי בו.

יעקב זיו: בסוף הכנס גם הוכרז על הקמת אקדמיה פלשתינאית למדע וטכנולוגיה והצענו את עזרתנו לאקדמיה כאשר ציינתי למשל שנהיה מוכנים לשתף מדענים פלשתינאים בתוכנית שלנו במתקן קרינת הסינכוטרון באירופה שאנחנו חברים בו.

יעקב זיו: הכותרת שזכיתי לה הייתה שנשיא האקדמיה הישראלית למדעים מציע שיתוף פעולה במחקר אטומי עם הרשות הפלשתינאית.

יעקב זיו: הפעילות קיימת באופן רצוף.

יעקב זיו: דרך אגב, יש הרבה פעילות לא מוכרת ואחת היוזמות האחרונות של האקדמיה – והיא נשלחה אליכם בחומר כתוב – זה פשוט מיפוי של מה שקיים ומה עושים מדענים שונים.

יעקב זיו: יש הרבה מאוד מחקרים משותפים אבל יש לא כל כך הרבה אנשים ברשות שמסוגלים לשתף פעולה בנושא הזה ולכן צריך לנרמל כל דבר בצורה שתאמר מה מספר המחקרים שכבר מתקיימים מספר שנים לעומת מספר המדענים שיכולים לשתף פעולה.

יעקב זיו: לידיעתכם, וזו אינפורמציה שקיבלנו מהאקדמיה הפלשתינאית למדע וטכנולוגיה, מספר המדענים בעלי תואר שני ומעלה במדעי הטבע והרפואה ברשות הוא בערך 250 איש.

יעקב זיו: מספר המחקרים המשותפים הם בין 120 ל140- וזה אומר שהמצב לא כל כך רע מבחינה זאת.

יעקב זיו: אני לא מדבר כמובן על יוזמות שהשר פרס הזכיר שהן הרבה מעבר לזה, יוזמות שיש להן השלכה כלכלית וכן הלאה.

יעקב זיו: המדע לא דורש הרבה כדי לטפח את הכיוון שלו.

יעקב זיו: בהמשך לכנס ברמאללה הוקם פורום של נשיאי האקדמיות האמריקאיות, הישראליות, מועצת המדע הירדנית, ובחנו את הנושא שהשר התייחס אליו, אבות המזון שהוא דבר מאוד חשוב.

יעקב זיו: מחר מתקיים בירושלים כנס משותף לכל הגורמים האלה וזה כבר פרוייקט שסומן כפרוייקט הבא, אחרי פרוייקט המים שהסתיים.

יעקב זיו: יש נושא נוסף, אמנם שקט, כדוגמה לשיתוף פעולה.

יעקב זיו: חודש אחרי הירצחו של יצחק רבין התקיים בדהב כנס של הייתי קורא להם פרחי מדע בפיזיקה מהאזור כאשר האזור אחר-כך התרחב.

יעקב זיו: היו שם קרוב לשלושים איש והיה המשך גם לפעילות הזאת.

יעקב זיו: קשר וטיסה יש, אבל כמובן שצריך לטפח את זה ולא פחות חשוב זה לעשות מיפוי של מה שקיים.

יעקב זיו: אם יהיה מיפוי טוב, נדע גם כיצד להמשיך.

רחל גלאון: נראה לי שאם מחוץ לעתידיות, המשרד לשיתוף פעולה אזורי היה גם נותן את דעתו להעביר צירקולרים או אפילו למצוא דרך לכוון את המחקרים המשותפים לאותם כיוונים שאולי יביאו את הפתרון הגלובלי הסופי, אני חושבת שזה היה דבר גדול.

מרדכי שטאון: במסגרת תוכנית המסגרת ישנו פרוייקט שנקרא אינקו, שיתוף פעולה בינלאומי, שבתוכו מוקדשים 55 מיליון יורו – שהיום שווה-ערך כמעט לדולר – לשיתופי פעולה אירופאיים באזור עם מדינות האזור.

מרדכי שטאון: בתוכנית הרביעית יש כעשרה פרוייקטים בהם היו ישראלים וחוקרים מהאזור ששיתפו פעולה.

מרדכי שטאון: בתוכנית החמישית, כתוצאה מהקול קורא הראשון – והתוכניות האלה עובדות על-בסיס של קונסורציה שניגשים ועונים לקולות קוראים - היו כ12- ישראלים שניגשו עם גורמים באזור ואירופאים כאשר ארבעה זכו, שלושה בנושא מים ואחד בנושא שחזור טקסטילים.

מרדכי שטאון: נשארו עוד 35 מיליון יורו שישתחררו בשני קולות קוראים לקראת השנתיים הבאות.

מרדכי שטאון: בשנה הזו שוחררו 21 מיליון שמתוכם ששה מיליון הלכו לפרוייקטים עם השתתפות ישראלית.

מרדכי שטאון: ישנה תוכנית שנייה שדי עונה לחזון השר פרס בקשר לטלמטיקה, למחשוב ולתקשוב באזור.

מרדכי שטאון: התוכנית הזו היא יוצאת פועל לתוכנית ברצלונה והוקדשו 35 מיליון יורי כאשר הקול קורא יצא בעוד שבועיים.

מרדכי שטאון: גם משרד החוץ, משרד המדע והקהילה האירופאית ביקשו מישראל לגשת לזה.

מרדכי שטאון: כאן יהיו מטופלים חמישה נושאים: בריאות, סחר אלקטרוני, מורשת תרבותית ותיירות, יישומי טכנולוגיה בתעשייה וחדשנות וגם בחינוך.

מרדכי שטאון: כאן מדובר על תקשוב לטובת טלה-לרנינג ודברים כאלה.

מרדכי שטאון: זו פעולה שהיא כתוצאה מנבואה, אבל עכשיו אנחנו מנסים להגשים אותה ולהגיע למצב שישראלים, חוקרים מהאזור ותעשיות מהאזור ישתתפו בתוכניות האלה.

דב הרשברג: כיום, לאחר שלוש שנים, ישנם מספר פרוייקטים בפועל וישנם מספר פרוייקטים בקנה.

דב הרשברג: אנחנו מדברים על פרוייקטים בטכנולוגיה, פרוייקטים בתוכנה.

דב הרשברג: לאחרונה אישרנו פרוייקט שקיבל גם חסות של מייקרוסופט והוא מיועד להיות פרוייקט מצליח בכל קנה מידה.

דב הרשברג: בקנה ישנם פרוייקטים בהתפלת מי ים, בטכנולוגיה, בתקשורת, באלקטרוניקה וכדומה.

דב הרשברג: אני רוצה להדגיש את עיקר ההישג כפי שאני רואה אותו.

דב הרשברג: לקרן הזאת, קרן טרייד, ישנם מנהלים או ועדה מנהלת שמורכבת מנציג של הרויאל סיינטיפיק סוסייטי בירדן, דוקטור סעיד אלוש, מאורנה ברי, המדענית הראשית של משרד התעשייה והמסחר, ומנציג של מחלקת המסחר בארצות-הברית.

דב הרשברג: אני בעצם מקבל הוראות משלושת חברי הוועדה המנהלת וזהו מצב רצוי.

נעמי אסיא: אני חושבת שאפשר לפרוט את הנושא הזה ממש לשיתוף פעולה כלכלי פרטני וזה כבר יוצא לדרך.

מוחמד טלל: I will start off with saying that I think we have to be patient as far as the level of cooperation we are expecting.

מוחמד טלל: It is extremely important, as far as Jordan is concerned to speed up the cooperation of the process, especially between Jordan, Israel and the Palestinian Authority.

מוחמד טלל: We should also not underestimate what has been accomplished between Jordan and Israel, as far as this point is concerned.

מוחמד טלל: One of the colleagues here touched on the issue of the difficulty approach academicians and members of the professional associations in Jordan.

מוחמד טלל: You know, definitely having been here for about four years, I dealt with this on a continuous basis.

מוחמד טלל: What I want to say is the following: After the signing of the Jordanian Israeli peace treaty, the Government of Jordan has taken major steps in what is called educating the public about the new era that we are in at this point in time.

מוחמד טלל: The school curriculum has been adjusted in accordance with the treaty; campaigns have taken place to change the so-called pre-peace attitude.

מוחמד טלל: Now, we have been rather successful, not as successful maybe as we would like to have them.

מוחמד טלל: But this is a reality that we all have to work together to do, and a goal that we all have to accomplish.

מוחמד טלל: On the one hand, one way to basically convince the public about the importance of cooperation, is to create maybe a political environment that is conducive to convincing people about it.

מוחמד טלל: This has been maybe the main obstacle, because, excuse me, not by choice, but the Middle East is overly political for some reason.

מוחמד טלל: The other issue I would like to emphasize here, I don’t know what is the technical term for it, but there is a gap between the regional economies, which is very obvious, and one way to improve the level of cooperation is to create some kind of a compatibility.

מוחמד טלל: Start off with small businesses that are mainly compatible between Jordan, the Palestinian Authority and Israel and get them to start cooperating and then we will go on to other issues and bigger projects.

מוחמד טלל: I am aware of a few areas of cooperation, as some of our colleagues have mentioned.

מוחמד טלל: You know, I know that there is a good level of cooperation in agriculture.

מוחמד טלל: There has been a transfer of technology from Israel through their Department of International Cooperation of the Foreign Ministry to Jordan.

מוחמד טלל: There is also some effort in excavations, antiquities and things of that nature between Ben Gurion University and the Negev, I know of a few professors who are on sabbatical leave at Haifa University currently and as my colleague mentioned recently, there have been a few efforts to launch a joint software development between Jordan and Israel.

מוחמד טלל: So again, the level of cooperation is not where it should be, but what has been accomplished I believe should not underestimated.

מוחמד טלל: There is one more point that I actually forgot, because I did not write it down.

ויליאם קריין: It wasn’t that long ago, although the young people who were here earlier may not remember that, it wasn’t that long ago that the thought of my sitting here with diplomatic colleagues from two bordering Arab nations was virtually impossible to imagine.

ויליאם קריין: When we first started programs like MERC realistically we understood that the sides had not worked together very much on a person to person level.

ויליאם קריין: There were cultural obstacles to overcome, political obstacles to overcome and sometimes simply obstacles of ignorance.

ויליאם קריין: Ignorance, not in the sense of not knowing the science or not knowing the technology, but not knowing each other.

ויליאם קריין: Quite frankly, when we see proposals where that is not the case, we won’t fund them, because our view is as relations mature amongst the countries of this region that it is less and less the role of outsiders, the United States, the European Union or whatever, to tell you what your priorities are.

ויליאם קריין: It is up to you jointly, in cooperation to define your own priorities in research and development, whether it is water, whether it is a sinkertron whatever and then come to us with joint projects and say, “Here, this is what together we want to do.

ויליאם קריין: Now what can you do to help us?

ויליאם קריין: ” That is the key and I want to stress that over and over again, in all; aspects of US policy towards regional integration, regional normalization, regional cooperation, whatever you want to call it.

ויליאם קריין: It is absolutely critical that the partners here in the region set the pace, set the priorities and set the framework, only then can we assist.

ויליאם קריין: אדין שוקרי פישר Thank you Mr.

ויליאם קריין: Chairperson.

ויליאם קריין: My name is Chorkri-Fisher, I am the First Secretary of the Emissary of Egypt in Tel Aviv.

ויליאם קריין: I will start with an anecdote.

ויליאם קריין: When Mr.

ויליאם קריין: Bassiouny received the invitation of the committee, it requested that he would send the science attachי to participate in this meeting.

ויליאם קריין: Of course, we don’t have a science attachי and this I think speaks of the level and the degree of scientific cooperation between Egypt and Israel and I think in the region authority.

ויליאם קריין: So, this is the starting point, and I think as Mr.

ויליאם קריין: Crane correctly pointed out, regional cooperation is more about inventing things than about current things.

ויליאם קריין: We do have some forms of cooperation and programs in agriculture especially and in other areas also.

ויליאם קריין: But if I understood right, what Mr.

ויליאם קריין: Peres has been talking about, we are talking about a breakthrough in cooperation.

ויליאם קריין: We are talking about qualitative change in the forum of cooperation we have in this region.

ויליאם קריין: My understanding is, this vision is shared by the political leadership in Egypt and Mr.

ויליאם קריין: Peres is mostly aware of this very recently.

ויליאם קריין: But again, our point of view is, we have to have a conducive environment for this cooperation, in order to have a sustainable, and the key word is sustainable regional cooperation in the region.

ויליאם קריין: To have this conducive environment, I think Mr.

ויליאם קריין: Peres’ vision should be first accepted by a substantive number of Israelis.

ויליאם קריין: If we are talking about less importance for territory, more importance for science innovation and cooperation, well I cannot but agree with this.

ויליאם קריין: But we need to have more agreements with this principle in Israel, in order to settle the questions related to the problems of the past.

הניג אייקנברג: There are quite a few activities where Germany is involved.

הניג אייקנברג: The main actor is the DFG, which is equivalent to the Israeli Science Foundation.

הניג אייקנברג: They established a trilateral program involving German, Israeli and Palestinian scientists in 1995, after the Oslo Agreement and a visit of the former Science Minister, Mr.

הניג אייקנברג: Aloni.

הניג אייקנברג: So far they have supported approximately twenty projects, with the overall volume of 27 million Deutsche mark, meaning approximately 57 million shekel in areas which are reaching from agriculture, ecology, toxicology, medicine, social sciences, planned sciences, water research, psychiatry to basic physics.

הניג אייקנברג: So a rather broad area, but the focus is on agriculture and medicine.

הניג אייקנברג: Almost all Israeli universities and the Vulcani Institute of Agricultural Research are involved in this cooperation and most of the Palestinian universities are also involved.

הניג אייקנברג: I think a quite important and characteristic of the cooperation is that it is the German scientist who is applying for funds, it is DFG and he then takes on board the colleague and partner from the Israeli and the Palestinian side.

הניג אייקנברג: In the last two years this twilight cooperation has been extended to the Jordanians.

הניג אייקנברג: So we have now, out of the twenty projects, the last two projects have involved also Jordanian scientists.

הניג אייקנברג: There are other German institutions who are also involved.

הניג אייקנברג: The Federal Ministry for Education and Research has also a couple of projects.

הניג אייקנברג: One was sided by Mrs.

הניג אייקנברג: Waltman on the Jordan Rift Valley water situation over there.

הניג אייקנברג: Another is the so-called Red Sea program, involving also Egyptian scientists and this is also a big project, involving more than 10 German marks.

הניג אייקנברג: Finally the Meteor is a big German research vessel has done research this winter for two or three months in the Gulf of Akabba in the Mediterranean with almost all the neighboring Arab states of Israel.

הניג אייקנברג: What are the problems?

הניג אייקנברג: There are, of course, some difficulties.

הניג אייקנברג: This is a limited number of available scientists on the Palestinian side.

הניג אייקנברג: I think this point was mentioned before.

הניג אייקנברג: The limited research of what unites the institutes and universities of the autonomy area.

הניג אייקנברג: There are also sometimes fears on the Arab side to be patronized.

הניג אייקנברג: Of course, there are problems in communications and the German scientists tell me that they need a lot of creativity and improvisation and motivation to overcome such problems.

הניג אייקנברג: But they have been overcome and the program, particularly of the German Research Foundation will be continued.

הניג אייקנברג: On the German and the Israeli side, there is a mix of motivation covering regional cooperation.

הניג אייקנברג: Of course, the peace process sometimes it is also the German side also and I think also the Israeli side additional opportunities for project funding, which is very human and I think we accept this.

הניג אייקנברג: So altogether, I think the engagement is worthwhile and it is going to continue.

הניג אייקנברג: Thank you very much.

דוד מירון וופנר: רציתי לציין את השוני בהיי-טק קומישן בזה שאנחנו לא רק תומכים בפרוייקטים משותפים בין חברות ישראליות ואמריקאיות אלא גם אנחנו פועלים לזיהוי והסרת המכשולים לשיתוף פעולה ונורמליזציה של תקינה וסטנדרטים.

דוד מירון וופנר: זה מאוד חשוב גם בכל מה שקשור לשיתוף פעולה אזורי.

מוחמד כנעאן: אני אשמח מאוד גבירתי היושב-ראש אם בעתיד הלא רחוק נראה עוד נציגים של מדינות ערביות מסביב לשולחן הזה ובאמת נזכה לשיתוף פעולה אזורי אמיתי שישנה את המפה במזרח התיכון, שישנה את סדר העדיפויות במזרח התיכון ואכן ילדינו יזכו סוף סוף לחיים אחרים ולעידן אחר.

מוחמד כנעאן: בהזדמנות זו אני רוצה לברך את כל נציגי המשרדים השונים הנוכחים כאן ואני מקווה ומבקש בהזדמנות זו גם להדק ולחזק את שיתוף הפעולה כי האזור שלנו זקוק מאוד לשיתוף פעולה ולהשקעות מרובות וזאת על-מנת לשנות את מה שהיה בעבר, במיוחד את המצב הכלכלי ששורר בגדה וברצועת עזה, מצב שמצריך תמיכה בתוכניות שונות שאני יודע שהשר פרס בין היוזמים שלהן, אם לא היוזם, והוא זוכה לשיתוף פעולה הדוק מצד הרשות הפלשתינאית ואני מאמין שגם מצד ממשלת מצרים וממשלת ירדן שמאוד רוצות לחזק את המצב הזה בשטחי הרשות הפלשתינית.

ויקטור בריילובסקי: אני מאוד מעריך את הישיבה שאנחנו מקיימים היום ומקווה שבעתיד יהיו עוד ישיבות מן הסוג הזה.

מוחמד כנעאן: הפלשתינית איננו כאן?

ענת מאור: אין לי ספק שהשר פרס שביטא את חזון השלום, את גישת השלום והפוליטיקה של השלום, מבטא רבים מאוד מחברי הכנסת ומהעם.

ענת מאור: פניתי ליושב-ראש הכנסת בבקשה להזמין את נציג הרשות הפלשתינאית, אבל בגלל החלטות של הכנסת עדיין אין שיתוף פעולה של גורמים רשמיים בוועדות.

ענת מאור: אני רוצה לומר שאנחנו צריכים לקיים את הדיון בשתי רמות – הפוליטית והמקצועית.

ענת מאור: זאת אומרת, אני אשמח מאוד שלפני חילופי התפקיד שלי – אני מכהנת כיושבת-ראש הוועדה ברוטציה – נקיים את הישיבה הבאה עם נציג הרשות הפלשתינאית, עם נציג סוריה ועם נציג לבנון, וזה כמובן בנוסף לאורחינו החשובים שנמצאים כאן ממצרים ומירדן.

ענת מאור: זה החזון הפוליטי.

ענת מאור: במקביל אני חושבת שלאחר הישיבה הזאת וכל התמונה הכוללת, אנחנו לא יכולים לחכות עד שנסיים את כל התהליך הפוליטי אלא להיות מוכנים ברמה הכי מקצועית והכי רצינית בנושא שיתוף הפעולה האזורי.

ענת מאור: אנחנו עלולים לאחר את הרכבת או לא לעלות עליה בזמן אמת.

ענת מאור: ההשוואה לאירופה או לאפריקה היא לא מקרית.

ענת מאור: בזה אני פונה גם אלינו בישראל, גם לשותפינו במצרים ובירדן ואומרת לכם שלכל אחד מאתנו יש קשיים בבית והם אמיתיים ולא מדומים, אבל בכל-זאת כמנהיגות וכשותפים אנחנו צריכים לגלות את כל המסלולים ואת כל שיתוף הפעולה האפשרי ואת כל התשתית.

ענת מאור: אני חושבת שאנחנו צריכים לברך מאוד את ועידת דאבוס.

ענת מאור: אני מאמינה מאוד בשני המישורים גם יחד, גם הממשלתיים-לאומיים וגם הפרטיים-העסקיים.

ענת מאור: כל תנופה או כל תרומה שיכולה לבוא מהסקטורים העסקיים, הכלכליים הפרטיים חשובה ביותר.

ענת מאור: אני רוצה לפנות אלינו ואל שותפינו, הנספח המדעי בשגרירות ארצות-הברית – לפני שבוע נפגשנו עם יושב-ראש ועדת המדע של הסנט האמריקאי ובירכנו על כך – למר ויליאם קריין ולדוקטור הניג אייקנברג, ולומר שזה לא בגלל שאנחנו בשנה עגולה, שנת 2000, אבל בגלל התקווה והסיכוי לשלום מואץ, שאני מקווה שהוא יקרה – זה לא מובטח אבל אנחנו עובדים על זה – אנחנו מצפים לקפיצת מדרגה.

ענת מאור: שמענו כאן על אחת הקרנות ובסוף מדובר רק על מיליון דולר, וזה לא מה שיעשה את השינוי.

ענת מאור: אנחנו צריכים באמת להגיע לקידום ממשי בחמשת היעדים שהוגדרו כאן , ואין ויכוח על היעדים.

ענת מאור: אם אנחנו מדברים על נושא התשתיות המשותפות שהן במצב מאוד חמור, על מצב המים שאין צורך להוסיף אף מילה לגביו, על מצב הטכנולוגיה – אני חקלאית ומבקשת לא להזניח את החקלאות – כאשר ברור שאי-אפשר בלי הטכנולוגיה, המחשוב וההיי-טק, על נושא החינוך ועל נושא הבריאות, זה לא ייעשה רק בניסיונות ודברים ספורדיים אלא צריכה להיות כאן קפיצת מדרגה מאוד גדולה.

ענת מאור: אני פונה למדינות התורמות לראות זאת כחלק מאותו שלב שאנחנו בעצם רוצים להיכנס אליו.

ענת מאור: אני חושבת שצריך לקבל את הערתו של חבר הכנסת בריילובסקי - כמובן גם של חבר הכנסת כנעאן לגבי נושא השלום – לגבי יידוע הציבור.

ענת מאור: צריך להפיץ את הנעשה בציבור בישראל.

ענת מאור: אני רוצה לפנות אליך אדוני השר, כמו לממשלת ישראל וכמו אל עמיתינו הירדנים והמצריים, ולומר לך שלא יהיה שלום מספיק חזק אם נשים לא תהיינה חלק מתרבות עשייה וכלכלת השלום.

ענת מאור: אני אומרת את זה כנציגת 52 אחוז מהאוכלוסייה בישראל, ויש נשים ירדניות ונשים מצריות, וההון האנושי שטמון בנשים ותבונת השכל דווקא בימי שלום וטכנולוגיה ומדע, אם הן לא ינוצלו, זה יהיה אובדן של משאב אנושי אדיר.

ענת מאור: אני פונה ומבקשת לקחת בחשבון גם בנציגויות, גם בכנס בדאבוס, שיתוף נציגות כלכליות מכל האזור.

ענת מאור: חלק מהשילוב ושיתוף הפעולה במפגשים כאלה הם גם כדי לדעת מה עושים במשותף אבל גם כדי לנסות ליצור איזשהו כיוון כדי שנלך לכיוון שבאמת יגשים את אותו חזון כל כך חשוב שדיברנו עליו.

שמעון פרס: אני רוצה לציין שאין לנו כל כך הרבה זמן.

שמעון פרס: אנחנו חיים באשליה שהזמן יחכה לנו אבל הוא לא מחכה לנו.

שמעון פרס: דברים מתהווים ובוקר בהיר אחד אנחנו יכולים להתעורר בארץ של אספלט, של זיהום אוויר ומים, בארץ שלא יודעת ממה להתקיים ואז נצעק חי וקיים.

שמעון פרס: לפי דעתי מה שהקומוניזם גרם לאקולוגיה של רוסיה שזו ארץ רחבת ידיים, זה לא פחות נזק מאשר גרם לנפש הרוסי עצמו.

שמעון פרס: אני אומר שצריך לפעול במהירות ולא מפני שהזמן לא מחכה, אלא מפני שעמים אחרים רצים עם הזמן והמהירות גוברת והולכת מיום ליום.

שמעון פרס: הפיגור כאן הוא לא סטטי.

שמעון פרס: זה לא שאתה יכול לפגר בעשרה-עשרים אחוז, כי אם אתה מפגר, תמצא שבעוד כמה שנים הפיגור הוא כבר חמישים אחוז.

שמעון פרס: זה כל הזמן עולה בקצב עצום ולצערי הרב הציבור לא מודע וחי עדיין בעבר עם כל הבעיות של העבר.

שמעון פרס: גם מבחינה ביטחונית אני רוצה לומר שהאינטר-דיפנדנס, התלות ההדדית היא הערובה הכי טובה לשלום.

שמעון פרס: אם יהיו מפעלים ישראלים במצרים, ירדן והפלשתינאים, ויהיו מפעלים מצרים, ירדנים ופלשתינאים בישראל, אם יהיה שיתוף פעולה אמיתי, לעמים עצמם יהיה אינטרס שהיחסים יהיו טובים ככל האפשר וזה מה שהציל את אירופה כאשר במשך 52 שנים אין מלחמה, אין דיקטטור אלא יש רק שיתוף פעולה אינטר-דיפנדנטלי, שיתוף פעולה אינטגרלי ועושים אקונומיזציה של הפוליטיקה במקום לעשות פוליטיזציה של הכלכלה כפי שאנחנו עושים את זה אצלנו.

שמעון פרס: אני רוצה לומר לחברים במשרד החוץ.

שמעון פרס: האמצעים אינם עומדים במבחן לעומת הצרכים.

שמעון פרס: מה שהמדינה נותנת, לצערי הרב זה עלבון לעומת מה שהיא צריכה לתת.

שמעון פרס: כשהייתי שר חוץ הכפלתי את תקציב מש"ב אחרי מלחמה עם האוצר.

שמעון פרס: אני רוצה לתת דוגמה שתמחיש מה פירוש הדבר, מה זה ייצור ומה זה שירותים.

שמעון פרס: לייצר CD עם עטיפה, עולה חמישים סנט, למכור אותו עולה חמישים דולר.

שמעון פרס: זאת אומרת אחד למאה.

שמעון פרס: היתר זה הכל יצירתיות, זה הכל יוזמה, זה הכל עיצוב.

שמעון פרס: כשאתה לוקח דיסק כזה יש בו אחוז אחד חומרים ועטיפה או עשרה אחוז, אבל תשעים אחוז זו יצירתיות, טעם וכדומה, מוזיקה מזרחית או מערבית, לא חשוב מה.

שמעון פרס: הדבר הפשוט הזה יכול להמחיש באיזה עולם אנחנו חיים.

שמעון פרס: אני רוצה לומר לאנשי המדע, והם ודאי יסכימו אתי, שהמהפיכה הבאה שאני צופה זה לעבור בתחום התקשורת ממהירות הקול למהירות האור.

שמעון פרס: אז יהיה סדר גודל חדש בכל הקצב של המחשבים והאינטרנט.

שמעון פרס: אומרים שבעשר השנים הבאות הדבר הזה יקרה וזה אומר מהפיכה אדירה כי הכל יתנהל בקצב מטורף.

שמעון פרס: רק מי שמפגר, יכול להרשות לעצמו איטיות.

שמעון פרס: מי שרוצה לרוץ קדימה, מוכרח להיות מאוד זהיר ומאוד חרוץ.