הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 15, פרוטוקול מספר 87, 2002-10-28 11:30

חברי הוועדה: מוזמנים: משה גלילי - משנה למנכ"ל וסמנכ"ל ספקטרום, משרד התקשורת יאיר אלוני - סמנכ"ל רשות השידור מוטי לוי - רשות השידור עמוס גורן - נציב קבילות הציבור, רשות השידור שלום נתנאל - רשות השידור אהוד בן-דור - סמנכ"ל הנדסה, הרשות השניה עו"ד דבורה קמחי - יועצת משפטית, ערוץ 10 צביקה שפירא - מנהל הטלויזיה החינוכית חני מונין - מנהלת מחלקת סקרים ובדיקות, רשות ההסתדרות לצרכנות עו"ד דורית ענבר - יו"ר המועצה לשידורי כבלים מנהלת הוועדה: שלומית קואולמן נרשם על ידי: מילת - הקלטות ותמלול

אני פותח את ישיבת הוועדה לפניות הציבור בנושא פגיעה בתושבי תל-אביב בשל שידורי ערוצים 1 ו- 2.

כיוון שהנושא כבר נדון משפטית, למעשה על פניו בית המשפט לא חייב את רשות השידור באיכות השידור ברמה של הטכניקה והטכנולוגיה אז יש לנו לכאורה איזה בעיה משפטית.

אני הבנתי שלמרות הפסיקה המשפטית משתדלים ברשות השידור לנסות לשפר לכאורה - ואני מדגיש: לכאורה - את איכות השידורים.

אני גם מבין שלמעשה הודיעו לציבור על השינויים המיועדים באיכות הקליטה ומה צריך לעשות או להיעשות כדי שהשידורים ייקלטו כראוי.

אני מבין שגם היו פניות אליך מאזרחים, מדובר בעשרות, אני מתאר לעצמי שגם אליכם היו.

השאלה היא פשוטה: חוץ מרצון טוב, שקשה למדוד אותו, וכמובן שטבעי שייאמר פה שיש רצון טוב, ואנחנו משתדלים, מה ניתן לעשות מעבר לעניין?

הרי אנחנו לא נעשה חוק עוקף בג"ץ של אותם תושבים שהגישו מאזור מסוים במדינה שקיבלו את התשובה שלכאורה פוטרת משפטית את רשות השידור בעניין זה, אבל עדיין אני מנסה לראות מה ניתן לעשות שיהיה קצת מעבר לקיים.

אני רוצה לקבל נתונים כמותית.

חני מונין: מבחינה כמותית יש לנו עשרות תלונות.

כמה אנשים נפגעו בסך הכל?

חני מונין: אנחנו לא יודעים, אנחנו לא יכולים לדעת.

חני מונין: אני יכולה רק להגיד שזה לא רק תל אביב, גבעתיים, רמת גן, בני ברק, הגיעו אלינו תלונות גם מפסגת זאב.

חני מונין: הבעיה היא מרחיקה לכת, מעבר לפריפריה של תל אביב.

מישהו מתוך רשות השידור יכול לומר לי איזה אזורים נפגעו באיכות הקליטה שלהם?

יאיר אלוני: אני מתנדב להשיב לך אבל ננסה להתמקד.

יאיר אלוני: אני מתחיל להבין שאתה מדבר על ערוץ אחד.

חני מונין: לא רק.

יאיר אלוני: כרגע הוא מדבר על ערוץ אחד באזור תל אביב.

לא תל אביב.

אמרתי, אני רוצה לדעת מה מעבר לתל אביב.

איזה אזורים נפגעו במדינת ישראל?

יאיר אלוני: ככל שידוע לנו נכון לרגע זה המשדר הזה כיסה עד כה למעלה משני מיליון תושבים, משולש של נתניה, אריאל, רחובות.

יאיר אלוני: לנו יש רישום כשהחלפנו, העברנו את המשדר - נאלצנו כי גירשו אותנו ממגדל שלום והעברנו את המשדר, הפעלנו יחידה למענה וביקורת ונרשמו אצלנו 416 מתלוננים מסך הכל של השני מיליון.

עוד פעם, גיאוגרפית: מרחובות בדרום, המשך בירושלים, גמור בחדרה בצפון.

יאיר אלוני: נתניה, לא חדרה.

דיברתי עם חבר אתמול במקרה ומתברר שגם שם.

זה מגיע לגבולות חדרה.

מרכז הארץ, חדרה, גדרה לא קולט.

זה השני מיליון שאנחנו מדברים עליהם, נכון?

יאיר אלוני: לא מתקבל על הדעת.

מה אמרת לי עכשיו?

יאיר אלוני: אני אומר לך מה כיסה קודם המשדר באפיק 28.

יאיר אלוני: אני אומר לך מה הוא מכסה עכשיו כי במקביל עדיין פועל המשדר באפיק BHF 8 והוא לא בוטל.

יאיר אלוני: הוא קיים אז לא יתכן שבחדרה לא קולטים.

אז נתניה.

נתניה אמרת לפני שניה.

יאיר אלוני: נתניה אמרתי לך.

יאיר אלוני: חדרה לא אמרתי.

אז טעיתי בעשרה קילומטר.

יאיר אלוני: המאמץ שאנחנו עושים הוא לאתר מבנה מספיק גבוה שהבעלים שלו יסכים לאתר את הכסף, לאתר את האפיק אצלו כדי למקם שם משדר שיכוון בשני אזורים אלה.

תגדיר לי מה זה בניין מספיק גבוה בשבילך?

יאיר אלוני: אנחנו במשא ומתן עם "שער העיר" - זה הבניין הגבוה מעל הבורסה, דרך "מגדל אקירוב" באזור שדרות רוטשילד, דרך "בניין לוינשטיין" על דרך המסגר.

יאיר אלוני: עם כולם אנחנו עכשיו במשא ומתן לנסות לקבל מקום, שכירות, כמה יעלה, האם הם מוכנים בכלל.

יאיר אלוני: 'מגדלי עזריאלי' למשל גירשו אותנו א-פריורי.

ברגע שמצאתם את המקום מה קורה?

יאיר אלוני: אז נצטרך ללכת אל החבר הזה ולתת לו כסף כדי שנוכל לקנות משדר.

כמה עולה משדר כזה?

משה גלילי: זה הרבה מאוד, בסביבות המיליון, מיליון וחצי ש"ח, עם ההתקנה, עם הכל.

משה גלילי: אז נצטרך לבוא לחבר הזה ולהגיד לו: תן אפיק.

ואז מה הוא יגיד לכם?

משה גלילי: תסתדרו, יש לכם מספיק אפיקים.

האם בגין "חיסולו" של מגדל שלום בקומות העליונות, היה לכם בזמנו אפיק, הוא נמסר בחזרה לאיש הזה?

יאיר אלוני: לא.

יאיר אלוני: המשדר והאפיק הלך לאיתנים.

למעשה אתה אומר שלקחתם את האפיק של מגדל שלום לאיתנים ואז כל מה שתיארת לא רלוונטי כי הוא לא יתן לך אפיק.

איתנים אבל מצריך שינוי אנטנה.

העניין הוא פשוט לחלוטין, אתה למעשה אומר לי שמה שאמרת לי לא אמרת לי כי לא יהיה שום דבר.

אני צודק?

יאיר אלוני: לא.

יאיר אלוני: תלוי במידה העיקשות, הנחישות.

יאיר אלוני: בסופו של דבר תוך חצי שנה יהיה.

תוך חצי שנה יהיה עם מיליון שקלים?

אני חבר ועדת הכספים, במקרה.

אני אדאג שחבריי יצביעו פשוט נגד.

מתקציב של X מאות מיליוני שקלים ניתן להקצות מיליון שקלים לאיכות שיפור העניין.

אדוני חושב שאני טועה בסדר העדיפות שלי?

מוטי לוי: אתה טועה רק בסדר הגודל אבל בעיקרון אנחנו משיגים את התקציב עכשיו.

מוטי לוי: אנחנו ניקח לתשומת ליבנו את העסק הזה בתוך המסגרת.

אני רק רוצה להתייחס למה שאמר מר אלוני שתוך X זמן ימצאו בניין מספיק גבוה בתל אביב.

אז הוא הפנה אותי אליך, מה ההסתברות שדבר כזה יאושר כשהוא יפנה אליך, על פי הערכתך המקצועית והציבורית?

מוטי לוי: התקציב שמוקצה בשנה לנושא הזה של משדרים ופיתוח משדרים הוא בסדר גודל של 5 מיליון שקל.

מוטי לוי: בתוך החמישה מיליון שקל, אם זה בעדיפות ראשונה של רשות השידור אז אנחנו נכניס את זה כעדיפות ראשונה.

אתה אומר: אנחנו מקצים חמישה מיליון שקלים.

את סדר העדיפות קובע מר אלוני וחבריו.

אני צודק?

מוטי לוי: והמנכ"ל.

מה עמדת המנכ"ל בעניין זה?

יאיר אלוני: אני לא יכול לומר.

אז אני מבקש לפגוש את המנכ"ל.

יאיר אלוני: אני מניח שהמנכ"ל יאמר שצריך לעשות כל מאמץ.

זה אמירה של פוליטיקאי, לא של מנכ"ל.

אני מנסה לדעת עוד פעם: מחמשה מיליון שקלים שמיועדים בתקציב, על פי הגינותו המקצועית אני רוצה לדעת מה תהיה טובת המוכר.

זה לגיטימי לבקש.

קודם כל נבקש את העניין הזה ואז נחסוך את אותם שלושה חורים שחורים.

ולפי דעתי גם עוד.

יאיר אלוני: לא לפי "ידיעות".

הסיפור של "ידיעות" הוא בעייתי כי אליך פנו כ- 416 תלונות, אליה עוד ואלי עוד.

יאיר אלוני: לדעתי הן חופפות.

אני גם מסתפק בתלונה אחת.

אם אני מחר אצא בהודעה לעיתונות ואני אזמין תלונות אז תקבל 4,000.

יאיר אלוני: סביר להניח.

לכן אני חושב שכרגע צריך להתדיין בינינו בעניין זה.

כרגע אני רוצה להסתפק באמירה הבאה: למרות שבית המשפט פטר אתכם אני מודה לכם על המאמצים שאתם תעשו.

אני מצפה לקבל באמצעותך, ברשותך, תשובה בכתב מהמנכ"ל לדעת שלא רק יעשו מאמצים אבל לגבי סדר העדיפות שלו לגבי האנטנה הזו.

לדעתי גם תושבי תל אביב, גם גבעתיים וגם אזור המרכז ראוי לאנטנה של מיליוני שקלים.

מה גם שאם אתה בודק את כמות משלמי האגרה מהאזורים שהגדרת אותם.

יאיר אלוני: אתה קצת נסחף, מר יחזקאל.

תרשה לי קצת להיסחף.

יאיר אלוני: תיסחף אבל זה סותר את העובדות הבסיסיות בשטח.

מדוע?

יאיר אלוני: זה לא כל גבעתיים, זה לא כל בני ברק.

יאיר אלוני: לפני שהעברנו את המשדר הזה לאיתנים, (בלית ברירה כי חיפשנו מקומות) עשינו לו מפת כיסוי.

יאיר אלוני: מפת הכיסוי מגלה שהפער בינו לבין המשדר כשהוא נמצא במגדל שלום מאוד מצומצם.

ואם משנים את כיוון האנטנות למשל?

יאיר אלוני: יש לזה כמה בעיות בשטח.

יאיר אלוני: למשל בניין גבוהים שמפריעים, כמו מגדל עזריאלי שעושה צל.

ואם משנים את כיוון האנטנות?

יאיר אלוני: זה בכל מקרה.

בעיקרון אני רוצה לומר שאת אותם "חורים שחורים" עדיין כמות משלמי האגרה מכסה את העלות של האנטנה הזאת.

כך זה נראה.

בכל מקרה אני מבקש לקבל תשובה מערוץ 1 בעניין זה.

משה גלילי: בהתייחס לנושא הזה אני מוכרח לומר שני משפטים: אחד, ב- UHFM אין לנו תדר לתת באזור תל אביב.

משה גלילי: צריך יהיה לבדוק עם רשות השידור, יתכן שאפשר יהיה למצוא תדר ב- VHF.

משה גלילי: אם זה יספק אותם אז זה יהיה הכיוון.

משה גלילי: אם לא, כנראה שלא נוכל לספק כלום.

כיוון שציפיתי שזה מה שתאמר, וכיוון שסוגיית התדרים תעלה בקונוטציה יותר רחבה, ברשותך, אינני פה הלוביסט של ערוץ 1, 2, כבלים או 10.

סוגיית התדרים עוד מעט תבוא לידי דיון ואז תצטרך לתת תשובה קצת יותר רחבה לדעתי.

בכל מקרה, הסיכום של ערוץ 1 זה שיבוא המנכ"ל ויגיד שעקרונית הוא מוכן והוא גם יקצה את הכסף הנכון והראוי במידה ויתאפשר להם אצל הגורמים האחרים האפשריות.

ברגע שתהיה לי אסמכתא כזו אחר כך נטפל בדברים האחרים.

כרגע אני מדבר ברמה הפנימית של הרשות, שיגידו שיש מוכנות.

חני מונין: אני כועסת בשם הצרכנים, וזה התפקיד שלי.

חני מונין: מדובר בקבוצת צרכנים משכבות נמוכות שאין בידם לרכוש מנוי בכבלים או בלווין.

חני מונין: אני לא מבינה מדוע שינו את המשדר לפני שבדקו שאכן הצרכנים לא ייפגעו מזה.

חני מונין: למה רק עכשיו מדברים על סכומי כסף, על העברת משדר ולמצוא בניין?

חני מונין: למה לא חיפשו את זה קודם?

חני מונין: זה חודשים כבר.

הרי הכעס הזה ברור.

יאיר אלוני: אף אחד לא ידע שיהיו החורים האלה כי מפת הכיסוי מכסה את כל האזור, בדיוק כפי שהיא כיסתה את האזור הזה כשהמשדר היה על מגדל שלום.

חני מונין: נעשו בדיקות?

יאיר אלוני: בוודאי שנעשו בדיקות.

חני מונין: איך לא מצאו?

יאיר אלוני: אלקטרוניקה זה אולי מדע מדויק בספרים אבל בחיים זה מתנהל אחרת, מה לעשות.

חני מונין: אנחנו גם לא קיבלנו תשובות משר התקשורת מרשות השידור בנושא.

יאיר אלוני: כל פעם שפנו אלינו, קיבלו תשובות.

חני מונין: תסלחו לי אם אני אגיד שנראה לי שאם לא היה פה מונופול והיו פה חברות עסקיות

יאיר אלוני: אין פה מונופול.

חני מונין: אם היו פה חברות עסקיות נוספות הדברים היו נערכים בקצב הרבה יותר זריז.

חני מונין: זה חודשים שדבר לא השתנה, וזה הרבה זמן לטכנולוגיה של שנת 2000 פלוס.

יאיר אלוני: הבעיה היא לא בטכנולוגיה.

יאיר אלוני: הבעיה היא באלקטופוביה, הבעיה היא בביורוקרטיה, הבעיה היא בהרבה דברים לא קשורים בכלל לטכנולוגיה.

יאיר אלוני: לטכנולוגיה יש פתרון, כל אחד מהם שירכיב צלחת לווין, הוא יקלוט את זה כפי שזה.

כולל תשלום.

יאיר אלוני: לא, לא.

יאיר אלוני: צלחת לווין לקליטה חופשית מהאוויר.

חני מונין: אני חושבת שאולי הסנקציה שרשות השידור תחזיר את הכסף לכל האנשים שלא קולטים את ערוץ 1 והערוצים הנוספים, עבור כל חודש את התשלום היחסי שהם שילמו כבר מתחילת השנה, אולי זה יזיז קצת את העניינים יותר מהר.

יאיר אלוני: אני מציע לך ללמוד את החומר.

אני התחלתי לא סתם בעניין המשפטי.

הלחץ שצריך להיות על רשות השידור הוא לחץ ציבורי-איכותי.

בית המשפט קבע שהם למעשה לא חייבים שום דבר.

זו האמת, צריך לומר אותה.

הייתה פניה של אזרחים, את יודעת את זה.

חני מונין: אני יודעת.

את יודעת גם מה הפסיקה של בית המשפט.

למעשה משפטן סביר יכול היה לבוא לפה ולומר שהם פטורים, אין מה לעשות.

אפשר לגשת לבית המשפט שוב ולנסות לשנות החלטה בעניין זה.

למעשה אנחנו לכאורה נתונים בידיהם במובן של הרצון הטוב שלהם לשנות מהלך, כן או לא.

אני מציע לרשות לגשת לבית המשפט שנית, להגיש תביעה ייצוגית המבקשת מהם להחזיר את הכסף.

אם היית מגדירה את זה משפטית לדעתי יש כאן על מה לדבר.

אני מציע שתהיה תובענה ייצוגית, לדעתי יש כאן case משפטי ותבדקי את זה ותראי שאני צודק.

אני מחכה לתשובות של המנכ"ל ואז נראה מה הלאה.

מכיוון שאני מכיר את מעמדה של הוועדה שאני עמד בראשה, ואין סנקציות, אז יכול להיות שנצטרך לזמן פניה משפטית כזו, אבל זה כבר משהו אחר.

אני מחכה קודם כל לתשובות.

לגבי הערוצים האחרים, 23 ו- 33, מה יש לך לומר?

צביקה שפירא: ערוץ 23 על פי חוק משודרים רק באמצעות הכבלים והלווין.

צביקה שפירא: אנחנו פנינו כבר לפני כשנתיים למשרד התקשורת לאשר לנו לשדר גם באמצעות לווין בלתי מקודד.

כלומר?

צביקה שפירא: כלומר שהלווין ישדר אותנו ואזרחים שיקנו צלחת יוכלו לקלוט אותנו ללא תשלום.

מה שהוא אמור לספק לכם?

צביקה שפירא: לא, לא קשור אליהם.

אז מי?

צביקה שפירא: כמו ערוץ 33.

צביקה שפירא: ואכן יש לי פה מכתב של מר דני רוזן, שהיה מנכ"ל משרד התקשורת, ובו הוא כותב שהוא מאשר את זה.

צביקה שפירא: מבחינת האפשרות החוקית אנחנו מסוגלים לעשות את זה רק הבעיה היא בעיה תקציבית.

גם בעיה חוקתית.

למעשה החוק לא מחייב מהלך מסוג זה.

חני מונין: כמה עולה צלחת?

בין 1,100 שקלים ל- 1,300 שקלים.

איך מערכות היחסים בעניין זה עם ערוץ 1?

צביקה שפירא: אין קשר לערוץ 1.

צביקה שפירא: אנחנו שותפים לערוץ 1.

צביקה שפירא: כל מה שמר אלוני סיפר לך על ערוץ 1 זה גם קשור לשידורים של הטלויזיה החינוכית.

צביקה שפירא: מהבחינה הזאת אנחנו שותפים למעמסה ומשלמים 40% מעלויות הערוץ.

צביקה שפירא: אני דיברתי רק על ערוץ 23, זה ערוץ הכבלים והלווין שאנחנו משדרים בו באופן בלעדי.

צביקה שפירא: בערוץ 1 אנחנו שותפים ב- 40%.

הבנתי.

את השאלה הזו נפנה למשרד התקשורת ונגיע גם אליהם.

צביקה שפירא: אם מהוועדה הזאת תצא הקריאה למשרד האוצר לממן לנו כערוץ ציבורי אפשרות לשדר ללא לווין וכבלים אנחנו נשמח מאוד.

יאיר אלוני: מה הסוגיה שאתה מעלה פה לגבי ערוץ 23?

יאיר אלוני: שהרי, כשקמה הטלויזיה החינוכית ב- 1966 היא ישבה בלעדית על המשדרים.

יאיר אלוני: כשבשנת 1968 קם ערוץ הראשון החליטה הממשלה שישתתפו יחד, למרות שבמדינת ישראל יש שלושה אפיקי שידור.

יאיר אלוני: אבל מטעמים שלה החליטה הממשלה אחד להקפיא, להעלים ונותרו שניים.

יאיר אלוני: אחד ניתן לרשות השניה.

יאיר אלוני: כשבאו הכבלים מנכ"ל קודם למר שפירא ביקש שם חלק.

יאיר אלוני: נתנו לו בכבלים חלק לשדר בהגדרה ובעיקרון.

יאיר אלוני: על פי חוק מזקרי גם הלווין משדר אותו.

יאיר אלוני: כשבא הלווין אותו סיפור חזר על עצמו.

יאיר אלוני: אז למה אתה רוצה מהם לשדר את 23 בשידור.

יאיר אלוני: ..

מה אתה כועס עלי?

יאיר אלוני: אני לא כועס, אני מנסה להסביר.

קודם כל אתה אפילו לא יודע מה אני בכלל רוצה בעניין הזה.

לא הבעתי אפילו משאלה קטנטנה בעניין זה.

נכון שהיה שם אולי טעות בשיקול דעת באשר לחזון.

יש לך משהו לומר לך בקשר לערוץ 33?

יאיר אלוני: ערוץ 33 קם בהגדרה כערוץ לוויני.

מי רוצה לומר משהו בקשר לתדרים?

אהוד בן-דור: אני לא יודע למה הייתה הכוונה 'השינוי בשידורים של ערוץ 2'.

אהוד בן-דור: אני ברשות קשור לעשר שנים, למיטב ידיעתי לא היו שום שינויים מהותיים בשידורי ערוץ 2, למעט העובדה שבשנת 1996 אנחנו הגברנו את ההספק של המשדר באיתנים ל- 30 קילווט.

אהוד בן-דור: אני עוקב באופן צמוד אחרי התלונות של הצופים.

חני מונין: כחול על גבי לבן התלונות.

אהוד בן-דור: כל תלונה שמגיעה מטופלת לגופו של עניין.

אהוד בן-דור: הייתה תלונה מגבעתיים ואז הסתבר שיש איזה חסימה של בניין חדש שבנו שהוא בנתיב מגבעתיים לאיתנים.

אומר הנציג המוסמך של ערוץ 2 שלא רק שלא כצעקתה, אפילו עובדתית זה לא נכון.

גברתי יכולה לספר על שינויים בערוץ 2?

חני מונין: זה לא אני אישית יכולה לספר, התלונות יספרו.

כמה תלונות יש בעניין ערוץ 2?

חני מונין: קיבלנו 5 תלונות באותו נושא שהם לא קולטים מה שבעבר הם קלטו.

באיזה אזור?

חני מונין: יש כאן תלונה מריינס 10 בתל אביב.

שאומרת מה, ברשותך?

חני מונין: שהיא לא קולטת את ערוץ 2.

באיזה שנה?

חני מונין: זה עכשיו.

חני מונין: 9.7.02.

חני מונין: יש כאן עוד תלונה שאומרת שלא קולטים את ערוץ 1 ו- 2.

חני מונין: כתוב אפילו בעיתון, יש פה תלונות.

את ערוץ 1 הבנו.

החברים מהארגונים באים לכאן, אומרים יש את הבעיות האלו, אנחנו יודעים שיש "חורים שחורים".

נשתדל לפתור את העניין.

מה קורה לצופיה טלויזיה רגיל?

הוא תמיד מחבר 1 ל- 2.

הנציג המוסמך של ערוץ 2 אומר שלמיטב ידיעתו המקצועית והאינפורמטיבית אין בידיו נתונים על שינויים שהיו צריכים להוביל ו/או לשנות מהלך של קליטה ראויה.

יותר מזה הוא אומר: לא היו שינויים.

לכן שאלתי אותך כמותית כמה תלונות הגיעו שמבודדות את הסוגיה של ערוץ 2 על מנת לברר שבאמת האם ערוץ 2 הוא בעיה בפני עצמה בעניין האיכותי.

דיברנו על X בודדות וגם פה אני רואה 1 ו- 2.

יש מי שהסמיך את 1 ל- 2 ולא רואים את 1 ו- 2.

אני חושב שבעניין הזה יש בעיה של אינדיקציה, של קנה מידה.

השאלה אם באמת יש בעיות בערוץ 2 כפי שאתה יודע.

בוא תאמר לי משהו בעניין זה.

אהוד בן-דור: בעניין ערוץ 2 אני אומר בצורה הכי רשמית והכי מוסמכת שלמיטב ידיעתי, עד היום, אין בעיות בהפצת ערוץ 2 באזור גוש דן.

זאת אומרת לא נעשו גם שינויים?

אהוד בן-דור: לא נעשו שינויים במערך השידור שלנו לגוש דן.

אהוד בן-דור: נעשה שינוי אחד בשנת 1996 שהוא לטובת האוכלוסיה.

הוא אומר שמ- 1996 עד 2002 הוא לא עשה אפילו שינוי קטן.

חני מונין: מה אני יכולה להגיד?

חני מונין: אני לא טכנאית שבודקת.

אהוד בן-דור: לא הגיעו אלינו תלונות.

אהוד בן-דור: אני מטפל באופן אישי בכל תלונה ותלונה, נותן תשובות למתלונן.

חני מונין: ולא הייתה אף תלונה?

אהוד בן-דור: בשנה האחרונה לא.

אני מבקש כך: את אותם X תלונות תעבירו לידיעתו.

אני עדיין מעמיד בסימן שאלה אם באמת הטענה היא מול ערוץ 2.

אנא תבדוק את הדברים שוב.

אני מתאר לעצמי שבאת אחרי בדיקה, אני סומך על דבריך, וכל מקרה אני חושב שייבדקו הדברים טוב ברמה הפרטנית.

אולי זה בעיה של טכנאי, אולי זאת בעיה שקשורה בדברים אחרים.

אם זאת בעיה עקרונית נעלה את העניין שוב.

אהוד בן-דור: אם מתוך אוכלוסיה של מיליון תושבים יש 4 או 5 תלונות האם זה מצביע על בעיה?

שאלה מצוינת.

אני החלטתי שהוועדה לפניות הציבור יכולה אפילו להשתנות לוועדת פנית ציבור אחד, או איש אחד.

זה שאלה סטטיסטית.

זו לא ועדה לשאלת סטטיסטיקה.

אחרי שתהיה פניה אני חושב מה נכון לעשות ומה לא.

בעיניי מספיקה אפילו פניה אחת, ברשותך.

לכן סיכמתי שאת אותם 4-5 יפנו אליך על מנת לוודא שזה עניין פרטני ולא עניין קולקטיבי.

מר אלוני אמר שיש חורים שחורים.

אהוד בן-אור: אני לא אומר שאין בעיות.

אני לא יודע שיש בעיות.

אז היא תביא אותן לידיעתך.

יאיר אלוני: אני רוצה להוסיף שתי הערות, אני רוצה שנדע איפה אנחנו חיים.

יאיר אלוני: בערוץ הראשון אחת לשלושה שבועות יש לנו צוות שיוצא לאזורים מסומנים על פי מכתבים של צופים ומאזינים שמתלוננים.

יאיר אלוני: מר נתנאל הוא אחד מאנשי הצוות הזה.

יאיר אלוני: ב- 95% מן המקרים, ועשינו את הסטטיסטיקה הזאת, הבעיה היא במקלט, הבעיה היא באנטנה הקולטת, אין בעיה בפריסת השידור, בקליטת השידור.

יאיר אלוני: זה נתון אחד שכדאי שנקבל אותו לפרופורציה.

יאיר אלוני: אנשים לא קולטים, דבר ראשון צועקים "הערוץ הראשון".

יאיר אלוני: אבל אם היו מזמינים טכנאי קרוב לוודאי שהיה פותר להם את הבעיה.

יאיר אלוני: בעיה שניה: מתרבה והולכת בארץ הבניה לגובה.

יאיר אלוני: בניה לגובה היא חסם לשידורי UHF כמו שהיא חסם לשידורי רדיו ב- FM.

יאיר אלוני: בהפשטה אלו שידורים שרוצים קשר עין בין המשדר לבין המקלט.

יאיר אלוני: כדוגמה, כשנבנה עזריאלי, ברגע ששמו עליו את קיר המסך כל האזור של הדרום, ראשון לציון, רחובות, קיבלה הצללה, מגדל שלום מכוון לשם, הייתה כאילו עוד אנטנה.

יאיר אלוני: דבר שלישי, וזאת תופעה שניתקל בה יותר ויותר: האלקטופוביה.

יאיר אלוני: האלקטופוביה שלא הוכחה.

יאיר אלוני: היה כינוס לפני שבועיים בהודוס, חד-משמעית טוענים כל גדולי המומחים שהתכנסו שם: אין סכנת קרינה ממשדרי רדיו וטלויזיה.

יאיר אלוני: אף על פי כן בציבור יש פחד.

יאיר אלוני: כנגד פחד אין מה לעשות.

יאיר אלוני: בעל בניין שמוכר קומה ב- 600,000$ לא רוצה עליו משדר.

יאיר אלוני: כך גירשו אותי מהשרתון סיטי, כך גירשו אותי מעזריאלי, כך מגרשים מבניינים אחרים.

יאיר אלוני: זאת אומרת, משדרים יצטרכו להתרחק ממרכזי עיר, להגיע מאזור ראש העין, מאזור איתנים וכדומים ותופעות חוסר הקליטה, או קליטה משובשת - יתרבו.

יאיר אלוני: פשוט שנדע את זה כי זה מה שצפוי לנו.

יאיר אלוני: מכאן התחילה, אגב, היסטורית, כל תעשיית הכבלים במנהטן, ואחרי זה הלווין מאותה סיבה.

דבורה קמחי: אנחנו אמנם התמודדנו וזכינו במכרז לזיכיון להפעלת ערוץ טלויזיה שישודר במסגרת כבלים ולווין.

דבורה קמחי: לא הבטיחו לנו תדרים טריסטריאלים.

דבורה קמחי: היום אנחנו מודעים למשמעות הציבורית של מחסור בתדרים ואי-קליטה של הערוץ שלנו בידי בתי אב שלא מחוברים לכבלים וללוין.

דבורה קמחי: לכן אנחנו מבקשים לאפשר לנו להרחיב את מסגרת השידורים שלנו גם באמצעות תדרים קרקעיים.

דבורה קמחי: שאל אותי חברי מר בן דור האם אנחנו נהיה מוכנים לממן את הפריסה הזאת, והתשובה היא חיובית.

כמה עולה מימון של פריסה כזו?

אהוד בן-דור: כל הפרויקט הזה, כולל הקמת התחנות, כולל אגרת תדרים אני מעריך בסביבות 30-40 מיליון שקל.

אהוד בן-דור: יש לך זמן להקמה בין 3-4 שנים.

מר בן-דור, סמנכ"ל ברשות השניה אומר שהעלויות להקמת תחנות שידור קרקעיות בין 30-40 מיליון שקל.

אהוד בן-דור: כאשר משך הזמן להקמה זה בסביבות 3 עד 4 שנים.

אהוד בן-דור: מדובר בכ- 15 תחנות שידור.

למעשה אתה אומר שערוץ 10 על מנת למלא את מבוקשו צריך ללכת פרויקט שיש בו הקצאה כספית של מיליוני דולרים, כלומר תחנות קרקעיות, פלוס כל הליך הרישוי והטכניקה והטכנולוגיה.

זאת אומרת, למעשה, מהיום ועד להקמתו של אקט כזה יכול לקחת שנים.

אהוד בן-דור: מינימום שלוש שנים.

אם אפשר להכיר את אלו שעשו לכם את כל החישובים הכלכליים.

אני יודע שלקחתם פרויקט מן הסוג של ערוץ 10, הוא דיבר על חור, זה חור! מישהו שהיה מוכן להקים ערוץ על בסיס כלכלי-מסחרי שמסתפק רק בסוג מסוים של תהליך שידורים ברמה הטכנולוגית ולא בונה אפשרות.

למעשה מה שאת אומרת היום את מחזרת אחר הפתחים כדי שמישהו יואיל בטובו להקצות לך תדר שגם אחר כך תשקיעו כספים כדי לממש אותו.

מי עשה את החישובים בזמנו שניגשתם למכרז בערוץ הזה?

אהוד בן-דור: מאחר ואנחנו אחראים גם על ערוץ 10, ואני ליוויתי את כל ההקמה של ערוץ 10, ערוץ 10 הוחלט על ידי משרד התקשורת בזמנו.

אהוד בן-דור: מנכ"ל המשרד, מר דני רוזן, החליט שההפצה תהיה הפצה ספרתית-לווינית, שלא כמו בערוץ 2.

בזמנו הוא בא אלינו ואמר לנו: אנחנו מתקדמים טכנולוגית, הכל בסדר.

אז למעשה מישהו התפתה והלך למכרז על סמך המודל של מנכ"ל משרד התקשורת.

זאת אומרת מישהו במשרד התקשורת, בשם הקדמה הטכנולוגית, בא לחברה מערוץ 10 שניגשו למכרז ואמר להם: אני מודיע לכם שמספיק הקטע הזה, זה יהיה יופי.

אהוד בן-דור: זה לא ערוץ 10, התחרו ארבעה מתחרים.

אהוד בן-דור: הוא בא והסביר את זה מבחינת לוח הזמנים.

אהוד בן-דור: הוא צדק.

אהוד בן-דור: מבחינה מקצועית, בלוח הזמנים, זאת הייתה האפשרות היחידה להקים ערוץ.

מבחינה שידורית הוא טעה.

אהוד בן-דור: לא, הוא לא טעה.

אהוד בן-דור: בהחלט ישנה איזושהי תרומה קטנה לעובדה שיפיצו את השידורים גם טריסטריאלי.

אהוד בן-דור: אבל להערכתי המקצועית התרומה לא תהיה משמעותית.

אהוד בן-דור: זה לא הוספה של 50% מאזינים.

אהוד בן-דור: אני מעריך שזה יהיה תוספת של בין 5-10% מקסימום.

אהוד בן-דור: נשאלת השאלה האם מבחינת עלות תועלת זה משתלם.

אהוד בן-דור: אף אחד לא עשה את החשבון הזה.

אומר נציג הרשות השניה שלמעשה גם אם תתממש הבקשה של ערוץ 10 על מנת להרחיב את העניין, את אותן תחנות, בסך הכל בסופו של דבר מספר הצופים שיהיה מן ההשקעה שלכם לא תגדל בצורה משמעותית.

הוא צודק.

צריך להעריך כמה צופים יש לכם עכשיו, ולכמה זה יעלה אם ייענו לבקשתכם.

דבורה קמחי: קודם כל, כרגע לא יכולים לצפות בנו בין 10-15% מבתי האב במדינת ישראל.

אהוד בן-דור: מאיפה הנתון הזה?

דבורה קמחי: זה הנתון שמצוי בידינו.

דבורה קמחי: אתה מדבר על 10%.

אהוד בן-דור: לי אין נתונים מדויקים.

אהוד בן-דור: אני רק רוצה לומר שבימים אלה משרד התקשורת עושה עבודת מטה מולנו.

דבורה קמחי: לגבי העלויות, הערכות שנמצאות בידנו שונות אבל זה דבר שניתן לבדיקה.

אז תאמרי לי עוד פעם מה הם המספרים שבידיכם.

דבורה קמחי: מבחינת הערכת השקעות?

השקעות, וכמה יתווספו עוד צופים.

דבורה קמחי: כאחוז הרייטינג ועוד בין 10-15% פוטנציאל שלא יכול להגיע.

דבורה קמחי: זה מבחינת מספר הצופים.

זאת אומרת שכל הפרויקט הזה בסופו של דבר נועד להרחיב את מספר בתי האב בעוד כבין 10-15%?

דבורה קמחי: כן.

מאיזה אזורים, אגב?

אהוד בן-דור: זה לא 10-15% מכמות אלה שצופים בה היום.

אני יודע שלא כל בתי האב צופים בערוץ 10 ולכן שאלתי מאיזה אזורים בארץ יש בתי אב.

דבורה קמחי: אנחנו מצפים שיותר ויותר בתי אב יצפו בערוץ 10.

את זה כולנו מייחלים אבל אני שאלתי את השאלה ברמה הטכנית.

איזה אזורים אתם חושבים שבאמצעות הבקשה שלכם תוכלו לכסות?

דבורה קמחי: אני חושבת שמשרד התקשורת יכול לתת על כך נתונים יותר מדויקים מאשר אנחנו.

דבורה קמחי: אבל אנחנו יודעים שבאזורי פריפריה

שהם למעשה איפה?

תגדירי לי מה זה פריפריה.

דבורה קמחי: אין לי כאן מידע מדויק כי זה מידע שאנחנו צריכים לקבל מחברות הכבלים והלווין.

משה גלילי: בתל אביב אתם לא צריכים משדר?

דבורה קמחי: אני לא רוצה להיכנס לנושאים טכניים.

דבורה קמחי: כרגע המספרים שלי הם מספרי מאקרו.

דבורה קמחי: אנחנו לא עשינו בדיקה הנדסית מדויקת.

את לא תכעסי עלי אם אני אגיד שצריך לבוא עם מישהו שיש לו יותר נתונים, למרות שיש לכם מישהו שמייצג אתכם לא רע.

זה תלוי בעצמת התגובה שלי, כיושב ראש ועדה.

הייתה מגמה של המדינה להצמיח ערוץ נוסף.

הפחד שלי היה, עד שלמדתי את הסוגיה, שהבקשה שלכם נובעת מהעובדה שלא צופים הרבה בערוץ 10 כי יש בעיות טכנולוגיות.

את אומרת לי שזה בערך כעשרה אחוז.

גם לא כולם צופים בערוץ 10 בעשרה אחוז.

זה השקעה של 40-50 מיליון שקל, השאלה אם זה שווה.

דבורה קמחי: אני חושבת שלאורך שנים זאת השקעה כדאית.

דבורה קמחי: חוץ מזה ערוץ ברודקסט צריך גם להיתפס ככזה שכל אחד יכול לצפות בו ולא ככזה שצריך לשלם עבורו.

את מתייחסת למה שאמר מר אלוני, נכון?

דבורה קמחי: כן.

אבל הוא אמר שיש מקומות בעולם שבהם חברות טלוויזיוניות משדרות באמצעות האמצעים שהוקצו גם לכם.

דבורה קמחי: הבעיה כאן היא לא כלכלית, הבעיה היא בעיית תדרים.

דבורה קמחי: אני רציתי לשאול את בן-דור האם תהליך כיסוי ערוץ 2 בכל הארץ לקח 3-4 שנים?

אהוד בן-דור: 4-5 שנים.

את מנסה לומר שבזה שהוא אמר קודם שזה יקח כ- 3-4 שנים לכאורה הוא מנסה לרפות את ידי המשקיעים בערוץ 10 ואת ידי המאזינים האחרים.

לדעתי הוא פשוט ציין עובדה.

הוא אמר: ערוץ 2 לקח 5 שנים והוא מניח שזה יקח גם לכן 3-4 שנים.

אהוד בן-דור: בימים אלה אנחנו עושים דיונים עם שרת התקשורת, ובין השאר גם נבחן את העניין הזה של התרומה של השידורים הטריסטריאליים.

אהוד בן-דור: עוד לא בדקו את זה, עוד אין נתונים ואז נקבל החלטה, ונראה האם כדאי או לא כדאי להשקיע בפרויקט הזה.

אהוד בן-דור: מבחינה מקצועית אני נהנה מאוד מפרויקט כזה, זה אתגרי, זה מקצועי, זה ציוד חדש.

אהוד בן-דור: תדע לך שאני, כנציג הרשות השניה, מעונין מאוד להגדיל את הרייטינג של ערוץ 10.

אהוד בן-דור: אני לא נגד אבל צריך בהשקט, בבטחה, בהצנע לכת ובחכמה לעשות מלחמות.

דבורה קמחי: במיוחד בתקופה שאנשים מתנתקים מהכבלים והלווין כתוצאה ממצב כלכלי.

יש לך גם על זה נתונים?

דבורה קמחי: חברות הכבלים לא מוסרות לנו נתונים.

אז איך קבעת את העובדה הזו?

דבורה קמחי: אתמול הייתה ידיעה.

משה גלילי: הממשלה החליטה להקים את ערוץ 33 על לווין.

משה גלילי: צריך להבין שיש שני סוגים של לווין: יש לווין YES, שזה לווין עם מנוי, ויש לווין פתוח.

משה גלילי: הממשלה החליטה להקים אותו על לווין פתוח ולא בצורה טריסטריאלית בגלל חוסר בתדרים טריסטריאליים.

משה גלילי: המצב מאז לא השתפר אלא הורע מבחינת כמות התדרים שאפשר להקצות לטלוויזיה.

משה גלילי: אולי אפשר להגיד שאם באירופה יש 49 אפיקים בתחום ה- UHF, במדינת ישראל יש 17, וב- 17 ישנם בעיות כי הצבא מחזיק חלק מהתדרים לצרכים בטחוניים.

משה גלילי: זה מבחינת אפיק 33.

משה גלילי: תוכנית 23 התחילה יחד עם ערוץ 1.

משה גלילי: היום אני לומד שבכלל היתה לפני ערוץ 1.

משה גלילי: בכל אופן היא התחילה יחד עם ערוץ 1, היום היא משדרת גם בערוץ 2, גם בערוץ 10, גם בכבלים וגם ב- YES.

משה גלילי: עכשיו שואלים פה האם ערוץ 23 בנוסף יהיה לו גם ערוץ טריסטריאלי.

משה גלילי: הוא לא קיבל את האישור מאותן סיבות של חוסר בתדרים ובכלל בגלל שהוא היה בערוץ 1.

משה גלילי: בקשר לערוץ 10 היה מכרז עם מר דני רוזן והייתה בעיה של תדרים.

משה גלילי: כל מי שהלך למכרז ידע מראש למה הוא הולך והחליט בצורה ברורה למה הוא הולך.

ובכל זאת השר נתן לכם הוראה.

משה גלילי: בשנה האחרונה נפתחה אפשרות.

משה גלילי: פשוט הגענו לסיכום עם הצבא אבל אנחנו גם צריכים לעשות שינוי של תדרים עם הרשות הראשונה והשניה, וגם לסיכום הזה הגענו.

משה גלילי: כדי לפנות תדרים לפעמים צריך להזיז את אלה שישנם.

קריאה: עם מי הגעתם לסיכום?

משה גלילי: עם המנהל שלך.

קריאה: לא הגעת לשום סיכום.

קריאה: עם מר מוטי שלגר הגעת לסיכום?

משה גלילי: למרות שמשרד התקשורת בסמכויותיו הפורמליות יכול לכפות (אבל אני לא חושב שזאת הדרך) ישנה הסכמה עם מנכ"ל רשות השידור ועם מנכ"ל הרשות השניה לעשות הזזות של תדרים כך שנוכל להקצות תדרים בצורה חלקית לערוץ 10.

מתי זה יסתיים?

משה גלילי: ההחלטה קיימת כבר.

משה גלילי: ההחלטה של שר התקשורת קיימת, הגברת קמחי לא צריכה את הוועדה הזאת בשביל זה.

משה גלילי: אבל העבודה שנעשית כיום היא כזאת כי בעבודה הראשונית שעשינו מסתבר שאין לנו מספיק תדרים למספיק משדרים כפי שאנחנו חושבים.

מה הוא לוח הזמנים שלך?

משה גלילי: תוך חודש- חודש וחצי נוכל לפרסם תוכנית של תדרים שבמסגרת הזאת ערוץ 10 יקבל תדרים.

אני רוצה להבין, ברשותך.

אומר נציג משרד התקשורת, מר משה גלילי, שתוך כחודש עד חודשיים תצא תוכנית שבמסגרתה יוקצו תדרים.

משה גלילי: ובמסגרתה יהיו הזזות לערוץ 1 וערוץ 2.

משה גלילי: זה מעניין את הגברת שיושבת מולי, ואני אסביר מדוע.

משה גלילי: יהיו תושבים שיצטרכו לשנות את התדר, או דברים מהסוג הזה.

חני מונין: אתה יכול לפרט?

חני מונין: זה לא מובן לי.

משה גלילי: אני אפרט.

משה גלילי: יהיה שינוי לתדרים בערוץ 1 וערוץ 2, ויהיו תדרים לערוץ 10.

משה גלילי: השאיפה שלנו זה להקצות תדרים ל- 15 משדרים.

משה גלילי: נכון לעכשיו אנחנו נמצאים בין 10-11.

הנה, מסר לערוץ 10: לפי מה שאומר מר גלילי על פי סיכומים של משרד התקשורת עם כל הגורמים הנוגעים בדבר תוך כחודשיים תוקצה התוכנית שתאפשר הזזת תדרים ל- 1 ו- 2 והקצאת תדרים, כעשרה משדרים, לערוץ 10.

משה גלילי: ואני חושב שצריך למצוא להם תדרים כדי שיהיו 15.

אהוד בן-דור: אני רק רוצה להביא למודעות

אהוד בן-דור: כם שברגע שמשנים תדרים בהפצת ערוץ 2 וערוץ 1 זה משפיע על האזרח הפשוט בהיבט של הקליטה של השידורים.

משה גלילי: אנחנו צריכים להחליט בשביל האזרח הפשוט אם הוא צריך את ערוץ 10 או צריך לזוז בתדרים.

אהוד בן-דור: אני מנסה להסביר לוועדה המכובדת מכיוון שיש לנו ניסיון בעניין הזה.

אהוד בן-דור: לפני קרוב לשנה עשינו הזזת תדרים, שינוי תדרים בערוץ 2 בכדי לצמצם את מספר התדרים ולחסוך באגרת תדרים.

אהוד בן-דור: זו הייתה עבודה קשה מאוד.

אהוד בן-דור: היו הרבה מאוד תלונות מהאזרחים שצופים בשידורים.

אהוד בן-דור: האזרח הפשוט שנמצא בקרית טבעון כשמשנים לו תדר מ- X ל- Y הוא לא יודע מאיפה זה מתחיל ואיפה זה נגמר.

אהוד בן-דור: צריכים הסברה מושלמת, צריכים לעקוב אחרי הדברים האלה מקרוב.

זה יצריך גם הזזה כלשהי של דברים?

אהוד בן-דור: צרי לכוון את המקלטים בבתים.

אהוד בן-דור: צריך לכוון אנטנות.

אהוד בן-דור: זה לא פעילות פשוטה.

למעשה אתה אומר לי שמה שקרה בערוץ 1 יכול לקרות עכשיו גם בעניין של ערוץ 2.

משה גלילי: וערוץ 1.

משה גלילי: אפשר לראות מהניסיון של לפני 3 שנים, כשערוץ 2 החליף תדרים בכמות קטנה של תדרים וערוץ 1 החליף תדרים בכמות גדולה של משדרים.

משה גלילי: סך הכל הוחלפו תדרים בערך ב- 20 משדרים ואפשר לראות כמה תלונות של הציבור היה.

משה גלילי: היו תלונות, ויהיו, זה חלק מהעניין.

משה גלילי: כשמנסים לפתור בעיה לכלל הציבור יש חלק שנפגע.

חני מונין: זה משהו שבר תיקון בעלות אפסית לצרכן?

משה גלילי: אני לא יודע מה זה אפסית כי מקודם אמרת שזה משפחות של גמלאים, ואין להם כסף וכולי.

חני מונין: במה זה כרוך?

חני מונין: רק לסובב את הכפתור?

אהוד בן-דור: זה בין 600 ל- 800 שקל.

משה גלילי: למי שזה צריך לעלות כי למרבית האנשים זה לא יעלה כסף.

למה?

משה גלילי: כי אלה שזה רק החלפת תדר, זה לא עולה להם.

משה גלילי: אלה שצריך לסובב אנטנה, זה קל.

משה גלילי: אם כשמסובבים את האנטנה נשברים הברגים אז זה עולה 600 שקל, וכן הלאה.

השאלה היא כך: האם כדי לגרום לכך שעוד X אחוזים יצפו בערוץ 10 ברמה הטכנולוגית זה שווה את המחיר של ההזזה שיגרום לבעיות אצל הצופים הרואים את הערוצים האחרים?

משה גלילי: מדינת ישראל עשתה הזזות של תדרים לפני חמש שנים וזה עלה לה 400 מיליון דולר.

חני מונין: מי מממן את זה?

משה גלילי: מי מממן את המדינה?

משה גלילי: לא הצרכן?

חני מונין: יש הבדל.

משה גלילי: אם מדינת ישראל הזיזה תדרים לצבא וזה עלה למדינת ישראל 380 מיליון דולר, מי מממן את זה?

משה גלילי: אני ואת!

חלק גם מתקציב הבטחון.

חני מונין: זה דברים שונים.

דורית ענבר: אני כמובן לא אעסוק בסוגית התדרים, יש כאן מומחים גדולים ממני.

דורית ענבר: אני יכולה אולי להעיר על מה שמתרחש באירופה.

דורית ענבר: טלוויזיה פתוחה היא טלוויזיה פתוחה, וזה צריך להיות זמין לציבור.

דורית ענבר: בישראל בראש ובראשונה זה טריסטריאלי-אנלוגי, זאת אומרת שאתה שם אנטנה פשוטה וקולט.

דורית ענבר: מרגע שאתה עוסק באמצעים המאוד סבוכים שבהם ניתן לצפות בערוץ 33 אם אתה אינך חפץ להיות מנוי של הכבלים והלווין אני תמהה אם יש אדם אחד בכל המדינה שביצע את האמצעים הללו.

דורית ענבר: מדובר בשידור לוויני-דיגיטלי.

דורית ענבר: כדי שתהיה מסוגל לקלוט באופן עצמאי שידור לוויני דיגיטלי צריך לרכוש צלחת וממיר דיגיטלי.

משה גלילי: ערוץ 33 הוא לוויני-אנלוגי.

דורית ענבר: ועשר הוא דיגיטלי.

דורית ענבר: זאת אומרת אם מישהו חפץ לצפות בערוץ הזה, שמדינת ישראל קבעה שהוא פתוח, באופן עצמאי הוא צריך לרכוש צלחת וממיר דיגיטלי, אמנם לא מוצפן, פשוט פתוח, יותר זול אבל עדיין.

דורית ענבר: זה דבר מאוד מסובך ויקר, וגם לאנלוגיה צריך עדין צלחת.

דורית ענבר: אדם פה נדרש לכל מיני לוגיסטיקות שאנשים לא בנויים אליהם.

דורית ענבר: אני עצמי לא יודעת למשל איפה קונים ציוד כזה.

דורית ענבר: אני מניחה שהציבור ככלל לא יודע גם כן.

משה גלילי: צלחת זה בסך הכל אנטנה.

היא לא אמרה דבר יוצא דופן.

דורית ענבר: זה קצת מקשה על האנשים וצריך לקחת את זה בחשבון.

דורית ענבר: לעניין היעדר אפשרות קליטה של ערוץ 33 ו- 23 ללא כבלים וללא לווין אני אתייחס קודם כל לערוץ 23.

דורית ענבר: ערוץ 23 הוא ערוץ של הטלוויזיה החינוכית, דהיינו הוא מופק מכספי מדינה, כספי התמיכה של משרד החינוך.

דורית ענבר: ערוץ שהוא מופק מכספי ציבור הציבור איננו יכול לראות אותו אלא אם הוא עושה מנוי לכבלים וללויין ומשלם את אותם 150-200 שקל לחודש כדי לצפות בו.

דורית ענבר: אני חושבת שהדבר הזה הוא לא תקין.

דורית ענבר: ההמלצה שלי לשרת התקשורת הייתה מפורשת בעניין הזה שבמסגרת הארגון מחדש שצריך ונחוץ לעשות, ואני מאוד מעריכה אותה על היוזמה לעשות, במסגרת הטלוויזיה החינוכית צריך לקחת ולכווץ את הטלוויזיה הזאת שמתפרסת היום על תחומים גדולים מאלה שהיא מסוגלת לעקל.

דורית ענבר: הלא היום היא משדרת גם בערוץ 1, גם בערוץ 2, גם בערוץ 10 וגם בערוץ 23, וצריך בראש ובראשונה לבטל את אותם מקטעים בערוצים 2 ו- 10, שהם ערוצים מסחריים שמקומה של הטלוויזיה החינוכית איננו שם מהרבה סיבות, וכמובן מאותן הסיבות עצמן גם צריך להוציא אותו מערוץ 23.

דורית ענבר: השרה עוד לא הכריזה רשמית מה היא דעתה ואיזה המלצות היא מקבלת אבל ההמלצה של הוועדה הייתה דווקא לשמור את ערוץ 23.

דורית ענבר: אני יכולה להבין את הפיתוי לשמור ערוץ שלם, ועוד עם מספר כל כך אטרקרטיבי (צמוד ל- 22) זה קשה קצת לוותר על הדבר הזה.

דורית ענבר: אבל כאשר חושבים על זה בשיקולים ציבוריים רחבים צריך לראות שמקומה של הטלוויזיה החינוכית הוא קודם כל בערוץ 1, או בערוץ 33, שגם הוא ערוץ ציבורי.

דורית ענבר: הוא צריך להיות קל יחסית לקליטה, אם כבר בנפרד, ובוודאי ובוודאי לא לקחת שטח שבעצם מופקע מרכושן הפרטי של זכייניות פרטיות, הכבלים והלווין, שלא מקבלות שום תמורה על העברה הזאת כאשר הערוץ הזה (וכל מי שצפה בו יודע) לא ממלא, אפילו בקצת, את המטרות החינוכיות שלו.

דורית ענבר: לכן על ערוץ 23 אני בפירוש מצטרפת למחאה שמובעת בעצם כותרת הדיון של הוודעה.

דורית ענבר: זה פשוט לא בסדר שאת ערוץ 23 - או כל הפקה שהיא שהטלוויזיה החינוכית נדרשת לה ועושה אותה - הציבור לא יכול לצפות בו באופן פתוח.

דורית ענבר: זה לא תקין.

דורית ענבר: לעניין ערוץ 33 צריך שוב לשקול את השידור הציבורי.

דורית ענבר: מטרתו וחובתו של השידור הציבורי מה היא?

דורית ענבר: קודם כל להיות זמין לכלל הציבור.

דורית ענבר: זה הוא השירות האוניברסלי-הבסיסי שאנחנו מדברים עליו בטלוויזיה.

דורית ענבר: זאת אומרת משהו שיהיה זמין בלא תמורה בכלל, או בתמורה הבסיסית ביותר האפשרית ובעלות הבסיסית ביותר האפשרית לכל הציבור.

דורית ענבר: יכול להיות שערוץ 33 כן ממלא את החובה שלו במובן זה.

דורית ענבר: זאת אומרת, אם הוא אנלוגי-לוויני ואין תדרים מספיקים אני חושבת שבמסגרת המחסור הזה של התדרים של המדינה (שכל מדינה סובלת ממנו) במסגרת איזון האינטרסים הדבר הנכון יותר הוא לתת את התדרים דווקא לערוץ כמו ערוץ 10 לשידור מסחרי כדי שאנחנו נהפוך להיות אומר כמו כל אומות העולם.

דורית ענבר: כל מי שיסתכל באמת במפת השידורים האירופי יראה שלכל מדינה יש לפחות שני ערוצים מסחריים.

בכל מדינה?

דורית ענבר: בכל מדינות אירופה המערבית.

דורית ענבר: אם אדוני ירצה אני אתן לו נתונים יותר מדויקים.

חשוב לי הנתון הזה.

למעשה בכל מדינה מתפתחת באירופה יש היום שני ערוצים מסחריים?

דורית ענבר: לפחות.

דורית ענבר: לא מדינה מתפתח אלא מפותחת.

דורית ענבר: באירופה המזרחית הדברים הם יותר נזילים, צריך לזכור שיש שם גם מדינות חדשות.

דורית ענבר: באירופה המערבית יש לפחות שניים.

בסקנדינביה?

דורית ענבר: בוודאי.

דורית ענבר: אפילו במדינות שהאוכלוסיות בהן יותר קטנות משלנו.

בדיוק.

לזה חתרתי.

דורית ענבר: עוד צריך לזכור את ההתפתחות החדשה שיש שם של הדיגיטל-טרסטריאל.

האם לדעתך המקצועית שווה שיהיו כל מיני הזזות?

אמר הסמנכ"ל שהולכים להקצות לערוץ 10 אבל יהיו כל מיני טרטורים של האזרח כתוצאה מההזזות.

מקצועית וציבורית זה שווה, לדעתך?

דורית ענבר: אני מוכרחה לומר שכן מהטעם הפשוט שאז יהיה לציבור את זכות הבחירה האמיתית בין 10 ל- 2.

דורית ענבר: להגן על ההזזה זה לא כל כך להגן על הציבור כמו להגן על זכייניות ערוץ 2 שמגיע להם הגנה אבל לא על חשבון עוד ערוץ.

יאיר אלוני: אתה שואל אם זה כדאי.

יאיר אלוני: אני אומר לך כן.

יאיר אלוני: אני אומר לך שכל קידמה מחייבת שינויים.

יאיר אלוני: כאן אני רוצה להתחבר למה שאמרה הגברת ענבר שהביעה עמדה לפני חודשיים נגד דיגיטל-טריסטריאל שהיא עכשיו הזכירה כי זה פוגע באינטרסים של הקליינטים שלה.

דורית ענבר: זה ממש לא נכון.

דורית ענבר: את החלק השני של המשפט אני מוחה בכל תוקף.

דורית ענבר: זה שיקול ממלכתי-ציבורי מהמדריגה הראשונה.

יאיר אלוני: השידור הדיגיטלי-טריסטריאלי יתן מזור אדיר, לא רק לחינוכית שתוכל להיפרד מהערוץ הראשון, לא רק לערוץ 10 שיוכל לקבל תדרים.

יאיר אלוני: היום משדר משדר תוכנית.

יאיר אלוני: המשדר באיתנים משדר רק את ערוץ 1, לערוץ 2 יש משדר משלו.

יאיר אלוני: מחר משדר כזה ישדר את ערוץ 2, ערוץ 1, את הטלוויזיה החינוכית, ואת ערוץ 10 - 6 עד 8 תוכניות.

יאיר אלוני: זה מחייב את האזרח לקנות ממיר כי זה יהיה דחוס, זה יהיה דיגיטלי, יצטרכו לפרוס את זה בערך הממיר של הכבלים.

יאיר אלוני: אז מה, נעצור את הקידמה?

יאיר אלוני: נעצור את היכולת לריבוי ערוצים?

חני מונין: בפירוש לא.

יאיר אלוני: הוא הדין כאן גם בהזזת תדרים.

חני מונין: אין ספק.

חני מונין: אבל הציבור צריך לדעת במה זה כרוך.

דורית ענבר: אם כבר אנחנו נכנסים לנושא השידור הדיגיטלי-טריסטריאלי צריך להבהיר שהטכנולוגיה הזאת היא טכנולוגיה חדשה שמשדרת את אותם תכנים ישנים.

דורית ענבר: זאת אומרת, מה שאנחנו מקבלים בכבלים, ועכשיו אנחנו רואים שאנחנו מקבלים גם בלווין, תשערו שתהיה עוד טכנולוגיה שהיא לא תהיה לווין ולא תהיה כבלים אלא תהיה עוד אחת, ושוב יצטרכו ממיר ושוב יצטרכו לקלוט את אותם תכנים כי לא יצרו שלושים ערוצים חדשים.

את אומרת טכנולוגיה חדשה בתכנים ישנים.

דורית ענבר: הטכנולוגיה הזאת פשוט קרסה בקול רעם בכל אירופה.

מדוע?

דורית ענבר: ממגוון של סיבות.

דורית ענבר: אני מזמינה את כל משתתפי הדיון הזה, כל מי שיבקש יפנה אלי ואני אעביר לו בשמחה מסמך עובדות (לפני הניתוח שלי) על הנתונים, מה שמתרחש היום בכל אירופה.

דורית ענבר: המדינות הראשונות שהיו המובילות בתחום הזה: אנגליה ITV, התמוטטה, ספרד התמוטטה.

יאיר אלוני: ITV התמוטטה בגלל כדורגל לא בגלל שום סיבה אחרת.

דורית ענבר: הדבר הזה הוא קידמה, הדבר הזה הוא חיובי, הוא בוא יבוא אך בסיטואציה הנוכחית, ובמיוחד בנתונים של מדינת ישראל כשממילא יש חדירה כל כך רחבה אין לזה מקום משיקולים לאומיים של פריסת תשתיות.

דורית ענבר: זה לא קשור לכבלים, לא ללווין ואפילו לא לציבור.

את אומרת שאת מקדמת בברכה, אבל-

דורית ענבר: אבל לא עכשיו.

משה גלילי: ביום שמדינת ישראל תחליט להציב טלוויזיה דיגיטלית נקים טלוויזיה דיגיטלית.

אני אשמח לקבל חומרים כדי שגם אני אלמד את פירוש המילה "אבל".

דורית ענבר: כל מי שירצה מאוד אשמח להעביר לו במייל או באמצעי אחר.

צביקה שפירא: אני מוחה על הדברים הבוטים והבלתי נכונים ואשר מנוגדים לאינטרס הציבורי שאמרה הגברת ענבר.

דורית ענבר: על ה 'בלתי נכונים' אני מוכנה להתמודד, על הבוטים אני מבקשת להתנצל מראש אם פגעתי ברגשותיך.

צביקה שפירא: את לא פגעת באף אחד, את רק פוגעת בשידור הציבורי, את עושה את זה לאורך זמן.

צביקה שפירא: הגברת ענבר אמרה שערוץ 23 לא צריך להיות בכבלים ובלווין, שזה האינטרס הציבורי.

צביקה שפירא: אני חושב שזאת תפיסה לא נכונה של השידור הציבורי, של חשיבותו.

אני רוצה לומר לך שהמנכ"ל הקודם שלך שגה.

אי אפשר ליהנות מכל העולמות.

אני מבין את מה שאתה עושה עכשיו ואני אפילו אוהד את העניין, אבל בזמנו כשזו הייתה בקשה, שהוא ביקש את ההליך הזה, אז עכשיו חוזרים להתחלה.

נכון?

צביקה שפירא: אני לא הבנתי מה אמרת.

למעשה, כפי שאמר מר אלוני, מנכ"ל הלימודית היה מוכן ללכת לקראתו.

אני צודק?

יאיר אלוני: תבע אותו.

צביקה שפירא: אני מוחה נגד הטענה שערוץ 23 לא אמור להיות בכבלים ובלווין כאילו שיש פה תפיסה ציבורית לא נכונה.

צביקה שפירא: אני אומר שזו היא תפיסה נכונה של שידור ציבורי לאפשר לשידור הציבורי להגיע דרך כל הערוצים ולאפשר את הציבור לראות אותו.

עמוס גורן: לדעתי מר אלוני מיצה את העניין.

עמוס גורן: אני יכול להעיר שבגל הראשון של השינויים לשידור יש כמה מקרים בודדים טכנאי טלוויזיה פרטיים מבקשים, בעיקר מאנשים מבוגרים, סכומים יותר מדי גדולים.

עמוס גורן: אני מביא את זה לתשומת לבך.

הסיכום הוא כדלהלן: לגבי העניין של ערוץ 1 ואחרים, קודם כל אשמח לקבל מכתב מהמנכ"ל מה החלטתם פנימית.

חשוב לי לדעת.

לאחר מכן נמשיך לקבל ממשרד התקשורת אבל קודם כל אני מבקש לדעת שברשות השידור הולכים על המהלך הזה.

לדעתי העניין הזה של "החורים השחורים" הוא מספיק חשוב כדי לנסות ולתקן אותו.

אנחנו נעקוב אחרי העניין.

אני מבקש לקבל תשובה אם בכלל מצאתם עניין, ואם לא אולי נוכל לעזור.

אני מכיר כמה בניינים היום ריקים מאדם וגבוהים מאוד בנתיבי איילון, אולי תצליחו באמצעות האנטנה שלכם למעלה לאכלס בני אדם למטה.

אם תרצו נסייע בידיכם בעניין הזה.

בקשר להקצבה של שני המיליון שקלים, נשמח לראות מה קורה הלאה.

בשיקול דעת שנראה לי הגיוני וסביר ציבורית, עניינית ומקצועית, ועם סליחה גדולה מול הציבור, לדעתי ראוי לתת את הסיכוי גם לערוץ 10 על מנת שישדרג את היכולות שלו, לגרום לאזרחים נוספים, ולו אם מדובר בכמות של כ- X אחוזים, לסייע בידי ערוץ 10, לתת לו את היכולות עם כל הקשיים הצפויים אחרי שתקבלו את האישור.

אני מברך את משרד התקשורת על כך שהודיעה לוועדה שתוך חודשיים תהיו מספיק מגובשים על מנת להקצות את אותם עשרה משדרים לעניין הזה.

אני חושב שהציבור יבין את העניין הזה.

אני רק אבקש, ברשותכם, הסברה נכונה, כולל ערוץ 1 מה שקורה היום עם "החורים השחורים", פשוט הסברה נכונה.

אני בטוח שהציבור יעדיף אפשרות לבחור.

לגבי העניין של הכבלים אני מבין שיש ירידה במספר המנויים.

דורית ענבר: יש היום איזשהו תהליך נזיל.

דורית ענבר: נכון להיום עדיין אנחנו רואים גדילה של הפלטפורמה של הלווין ואיזושהי הצטמצמות של הפלטפורמה של הכבלים.

דורית ענבר: חלק מן המנויים יכול להיות שהם גם כתוצאה מהקשיים הכלכליים.

דורית ענבר: אנחנו לא רואים קורולציה מלאה אבל יכול להיות שחלק מהעניין הוא קשיים כלכליים של האנשים.

אפשר ברשותך לנסות לתת לנו הגדרה כמותית בעניין?

דורית ענבר: לא רק שאפשר, יש לי את הנתונים אלא שמדובר בנתונים מסחריים סודיים של פלטפורמות ולכן זה קצת בעיה לחשוף אותם בצורה הזאת.

אבל כפי שאת אומרת יש ירידה שנובעת מקשיים כלכליים?

דורית ענבר: קודם כל באופן כללי אנחנו מעריכים את היקף המנויים במשהו כמו 85-86% מאוכלוסיית מדינת ישראל.

חדירה.

דורית ענבר: זה לא חדירה.

דורית ענבר: חדירה זה מה שאנחנו קוראים הכיסוי, הנגישות היא למעלה מ- 95%, למעשה אפילו 100%.

דורית ענבר: אבל החדירה בפועל, מספר המנויים האמיתי מוערך ב- 85% מבתי האב במדינת ישראל.

אני מבקש נתון.

זה נקרא הצלחה בקנה מידה עולמי, נכון?

דורית ענבר: זה לא עניין של הצלחה.

דורית ענבר: יש מדינות כמו הולנד למשל שיש בה 96%.

זה נחשב הצלחה.

דורית ענבר: אין שום שאלה.

דורית ענבר: אגב, זה נובע מהעובדה שבאמת הטלוויזיה הטריסטריאלית הפתוחה לא היוותה אלטרנטיבה אמיתית לאורך כל התקופה.

דורית ענבר: לכן מי שרוצה לראות טלוויזיה ככל הנראה עושה את זה בעיקר עם כבלים ולווין.

את אומרת שאתם ב- 85% בתי אב, 95% חדירה.

במונחים עולמיים זה יפה מאוד - ועל כך אין חילוקי דעות, גם את לא חולקת בעניין הזה.

יש ירידה כנראה בגלל בעיות כלכליות.

דורית ענבר: יש ירידה שנובעת ממספר סיבות.

דורית ענבר: המספרים הם מספרים נזילים.

את מקבלת אותם על בסיס מה, רבעוני, חודשי?

דורית ענבר: רבעוני.

חני מונין: אפשר לשאול על כמה מדובר, אחוזים פחות או יותר ירידה בשנתיים האחרונות?

דורית ענבר: ירידה של מה?

דורית ענבר: במספר מנויים?

דורית ענבר: זה גם לא מספר קבוע.

אהוד בן-דור: לא התייחסת לשינויים של ערוץ 2 באזור גוש דן.

אמרת שאין.

אנחנו סיכמנו שאתה תקבל את התלונות הפרטניות, וטוב שלא התייחסתי.

חני מונין: אם אפשר להוסיף לסיכום בקשה של רשות ההסתדרות לצרכנות להחזיר לנפגעים את החלק היחסי.

יש לי בעיה, לא ברמה הציבורית ולא ברמה הפופוליסטית.

בית המשפט פסק פסיקה ולכן אין case משפטי.

דורית ענבר: על מה מדובר?

דורית ענבר: להחזיר מה?

להחזיר כסף על האגרה.