הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 15, פרוטוקול מספר 79, 2002-06-19 09:30

סופה לנדבר: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה.

סופה לנדבר: נושא הדיון הוא פיקוח מטעם משרדים שונים על מוצרים של הרזיה.

סופה לנדבר: זאת ישיבה שנייה בנושא.

סופה לנדבר: היום במדינת-ישראל יש לנו תעשיית הרזיה, שאני חושבת שהיא לא כל-כך יעילה.

סופה לנדבר: לפני כשנה וחצי ניהלנו ישיבה, אז בראשות חבר הכנסת אמנון כהן.

סופה לנדבר: לישיבה היו מסקנות, ואני לא רואה שהן הגיעו ליישום.

סופה לנדבר: לישיבה הקודמת הזמנו כמה חברות וניסינו להראות שחלק מהתרופות או מתוספות למזון שאמורות לעשות קסם במשך זמן קצר ביותר, אין בהן יעילות ואין בהן קסם.

סופה לנדבר: אלפי לקוחות שהם שמנים ורוצים להגיע לתוצאות מהירות לא מסוגלים לרדת במשקל.

סופה לנדבר: לא מזמן ראינו סקר באחד העיתונים, שלפיו ישראלים סובלים מאוד מעודף משקל, כמעט כל אדם שני הוא מלא.

סופה לנדבר: ואם זאת לא מחלה, הדבר הזה גורם להרבה מחלות – גם מחלות לב, גם לחץ דם ועוד.

סופה לנדבר: אני חושבת שהגיע הזמן גם ליישם דברים שהוחלט עליהם לפני שנה וחצי, ולהכניס חלק מהתרופות או מתוספות המזון לסל הבריאות.

סופה לנדבר: אם עודף משקל גורם למחלות, אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מכניסים את זה לסל התרופות.

חני מונין: המציאות שהתחלנו לדבר עליה בשנה שעברה עדיין קיימת.

חני מונין: בעקבות ישיבת הוועדה הקודמת הוחלט על הקמת ועדה שמקבצת אנשים מתחומים שונים במשרד הבריאות, ממחלקת הרוקחות, מהצרכנים, ממשרד התעשייה והמסחר, ואנחנו עובדים על הנושא הזה, איך אפשר לעשות סדר בתחום של הפרסום.

חני מונין: חלק מהפרסומים מטעים, חלק לא בהכרח מטעים.

חני מונין: מתברר שיש מוצרים שלא ודאי שהם לא עושים את העבודה, זאת אומרת התחום הוא מורכב ואי-אפשר להגיד שכל הפרסומים הם שקריים וצריך להוקיע אותם.

חני מונין: זאת בהחלט עבודה שנעשית במלוא הרצינות בוועדה, והחלטנו על כמה פעולות שדוקטור קלוסקי תדבר עליהם.

חני מונין: לצורך זה אנחנו מעוניינים בתמיכת הוועדה ובתמיכת הכנסת כדי לעזור לנו גם מבחינה של חקיקה וגם מבחינה של לובי, לתת אווירה של דחיפה של הנושאים האלה.

חני מונין: על הרבה מהמוצרים כתוב "באישור משרד הבריאות", וזה נכון שיש אישור מסוים של משרד הבריאות, אלא שהוא חלקי, הוא רק לגבי בדיקה של מרכיבים מסוימים שהם לא מסוכנים.

חני מונין: אבל אין אישור של משרד הבריאות לגבי יעילות המוצר הנמכר.

חני מונין: משרד הבריאות לא בודק ואומר שתה מסוים הוא באמת דיאטטי.

חני מונין: אנחנו מעוניינים שהמשפט "באישור משרד הבריאות" לא ייכתב ואולי יבוא משפט אחר שיחליף אותו.

חני מונין: נושא נוסף חשוב הוא, שהמוצרים שאנחנו מוצאים שהם מטעים את הציבור באמירות שלהם, מייחסים סגולות שהם לא עומדים מאחוריהן, שתהיה אפשרות לשירות המזון, לפקחים, באופן מנהלי לתת קנסות, אבל משמעותיים הרבה יותר ממה שקיים היום.

סופה לנדבר: היום זה 500 שקלים.

חני מונין: היום זה אבסורד, כי הסכום לא מרתיע את היצרנים ואת המשווקים.

חני מונין: אין לי צל של ספק שאנחנו צריכים לצאת מפה עם החלטה שהסכום צריך להיות גבוה יותר.

חני מונין: היה קמפיין פרסומי של קופת-חולים כללית, שרצו למכור את הוויטמינים שלהם ובפרסום הם שמו ללעג את כל הפרסומים של מכשפים או רופאים לכאורה שמוכרים לנו מוצרים והם לא יודעים בדיוק מה הם מוכרים.

חני מונין: קיבלנו הדים חיוביים מאוד על הקמפיין הזה, שאומר לאנשים להיזהר ולפנות רק למומחים בתחום.

חני מונין: אני חושבת שכדאי שמשרד הבריאות יעשה קמפיין בנושא הזה ויגיד אילו מוצרים הם לדיאטה, אילו מוצרים הם תרופות ומה זה אומר תוספי מזון.

חני מונין: אולי צריך להשקיע כספים בנושא של הקמפיין, שחשוב לכל-כך הרבה אנשים במדינה.

סופה לנדבר: עניין תוספי המזון הוא מקובל בכל העולם, גם בגלל שזה פרה-רפואי, בגלל שזה על בסיס טבעי ובגלל סיבות אחרות.

סופה לנדבר: אבל אני מבקשת שלא נעסוק היום בנושא של תוספי המזון.

סופה לנדבר: היו לנו כמה טענות.

סופה לנדבר: היתה טענה שמוצרי הפלא, שמבטיחים להוריד משקל תוך כמה ימים או שבועות, הם בכלל לא מוצרי פלא ולא מביאים לשינויים בהרגלי אכילה.

סופה לנדבר: דבר שני, שמוצרים שמבטיחים ירידה במשקל עושים זאת ללא כל בסיס של מדע מוכח.

סופה לנדבר: אין הוכחה ליעילות של מוצרים, ולפעמים הם יכולים להוות סכנה לבריאות של אנשים שלוקחים את התרופות האלו.

סופה לנדבר: ראינו שבפרסומים נכתב שאפשר לקבל את הכסף בחזרה אם התרופה או תוספת המזון לא תביא לירידה במשקל, אבל בפועל זה לא נעשה.

סופה לנדבר: לדברי דיאטניות, בפרסומים השונים יש הטעיה של הציבור ואין אפשרות להוריד משקל רק בשבוע אחד בלבד.

סופה לנדבר: כולנו מבינים שלהוריד שישה קילוגרם בשבוע אחד זה דבר בלתי אפשרי, ואם הוא אפשרי זה יגרום לסיבוכים בגוף.

סופה לנדבר: אלה דברים שדיברנו עליהם בישיבה הקודמת.

ציפי קיברסקי: הואיל והמועצה לצרכנות ממשיכה לקבל הרבה מאוד תלונות של צרכניות על כל דיאטה, אני רוצה לתת דוגמה שהיתה לנו בעבר.

ציפי קיברסקי: היתה חברה מסוימת, "מרזי מורית", שבערכה שלה היו 5 או 10 מוצרים, שכל מוצר קיבל אישור מוצר הבריאות אבל לא כל הערכה כולה.

ציפי קיברסקי: זאת אומרת, יכול להיות שמוצר אחד פלוס מוצר שני פלוס מוצר שלישי גרמו לצרכניות להתעלף והן הגיעו למצב בריאותי קשה מאוד.

ציפי קיברסקי: פנינו לא אחת לשירות המזון של משרד הבריאות, והם אמרו שאכן כל מוצר קיבל אישור בנפרד, אבל לא כל הערכה ביחד.

ציפי קיברסקי: הבעיה היא שכל הערכה ביחד גרמה לנזק בריאותי מאוד קשה.

ציפי קיברסקי: אנחנו מבקשים ממשרד הבריאות בדיקת תוכנית הדיאטה מבחינה תזונתית, ולהעניש חברות על פרסום מטעה, במיוחד כשמדובר בענייני בריאות.

שלומית קואולמן: המשרד שעוסק בפרסומים הוא משרד התעשייה והמסחר.

דוד עידן: הזכרת קודם צרכניות בנושא הדיאטה, אבל לדיאטה יש גם צרכנים, והרבה.

דוד עידן: אני לא רוצה לומר שמנסים למכור לאנשים אשליות, כי חלק מדיאטה זה מעבר למראה ואסטטיקה, זה גם בריאות.

דוד עידן: כמי שמוכר נושאים צרכניים, אנחנו מגיעים לתקנות האלה שאנשים חושבים שהם מקבלים מוצר אחד ומקבלים מוצר אחר.

דוד עידן: לצורך עניין הוועדה אנחנו בעיצומה של בדיקה.

דוד עידן: הבעיה היא שאדם ניגש לבית-מרקחת או לחנות טבע ורוצה לרכוש מוצר.

דוד עידן: על המוצר כתוב "באישור משרד הבריאות", וכשהאדם ישאל מה זה עושה המוכר יגיד שזה מוצר מצוין, כי הרי זה מה שאמרו לו סוכני המכירות, שזה מוצר שאמור לעשות את הפעולה.

דוד עידן: כשצרכן מקבל מוצר שכתוב עליו מה שכתוב והוא מקבל עוד חיזוק מהמוכר, הוא בטוח שהוא מצא את תרופת הפלא.

דוד עידן: הפתרון צריך להיות דו כיווני.

דוד עידן: האחד, מה עושים לגבי המוצר עצמו, איך מעבירים את הרישום כך שהוא יעביר את המסר האמיתי.

דוד עידן: בעניין תוספי תזונה, אין ויכוח שגם בארצות-הברית ובאירופה זה מקובל, ואני לא חושב שמדינת-ישראל צריכה להיות שונה.

דוד עידן: השאלה איפה אנחנו מוסרים לצרכן את האינפורמציה האמיתית.

דוד עידן: פה יש בעיה בכיתוב.

דוד עידן: יש בעיה כלכלית, כי המוכר רוצה למכור, זה תפקידו ומזה הוא מתפרנס.

דוד עידן: בעניין זה צריכה להיות מערכת אכיפה, כשם שבדקנו את נושא הרוקחים שרשמו תרופות שהיה אסור להם לרשום, צריך שתהיה מערכת אכיפה, ואני מסכים עם מה שאמרה חני.

דוד עידן: אם מערכת האכיפה תהיה כואבת, אז האיזון הכלכלי ימנע מהם לעשות את הרווח הקטן הזה ולמכור דברים שהם בניגוד לחוק.

זהבה קורנברג: בעקבות המכתב שלכם בדקתי פרסומות שהתפרסמו בעיתונים של השבועיים האחרונים.

זהבה קורנברג: להפתעתי הגדולה, לא מזכירים את עניין השישה קילוגרם בשבוע.

זהבה קורנברג: יש קסמים חדשים, תחת האצטלא שמשרד הבריאות מאשר, בשעה שמשרד הבריאות בסך הכל מאשר את זה כתוסף מזון ולא כמוצר לירידה במשקל.

זהבה קורנברג: יש שני מוצרים, "טונלין" ו"אוקסיליז", ושניהם מתיימרים לומר: "היחיד שנבדק במחקרים מדעיים שפורסמו בעיתונות רפואית".

זהבה קורנברג: אם כל אחד מהם הוא יחיד, למי אני צריכה להאמין?

זהבה קורנברג: שלא לדבר על כך שיש להם סגולות לעכב ספיגת שומנים ולהאיץ שריפת שומנים.

שלומית קואולמן: אני מחזיקה פה עיתון מהיום, ונאמר "עד שישה קילוגרם בשבוע".

זהבה קורנברג: זה מרגיז, כי היינו כאן לפני שנה וחצי והתחושה שלי היתה שלא נעשה כמעט דבר.

זהבה קורנברג: אין חוק ואין דין ואין דיין, אז השרלטנות הזאת תימשך.

זהבה קורנברג: היא לא נגמרת רק בפרסומות האלה, השרלטנות הזאת נמשכת בטיפול של כל מיני מטפלים, תחת כותרות של דוקטורים, שאף אחד לא בדק מי הם, והם מוכרים כל מיני דיאטות לא טובות, כמו לאכול בשר כל היום, א לאכול גבינה כל היום.

זהבה קורנברג: אלה דיאטות שיכולות להיות הרסניות ומזיקות לבריאות, ואיש לא נותן על זה את הדין ואני לא יודעת למי לפנות.

סופה לנדבר: מה את ממליצה?

זהבה קורנברג: אני ממליצה שדיאטה עושים רק עם דיאטנית קלינית מוסמכת או כל אדם אחר שקיבל הכרה במעמד מטעם משרד הבריאות.

זהבה קורנברג: אני, שמשתתפת בהרבה כנסים בארץ ובחו"ל, עוד לא שמעתי על אף תכשיר ששורף שומנים.

זהבה קורנברג: למה אנשים מרשים לפרסם כאלה פרסומי שווא ואף אחד לא מטפל בזה?

מלי תבור: כל נושא התוספים הוא נושא שצריך לתת עליו את הדעת, כי נכון שיש תוספי מזון הכרחיים כמו שמי שיש לו אנמיה צריך לקחת ברזל, אבל עדיין בתוך תוספי המזון האלה כוויטמינים או מינרלים שמובטחות להם הבטחות שזה שורף שומנים, יש לתת את הדעת בכל זאת כי כן יש מחקר מדעי.

מלי תבור: התזה שלי בתואר השני היתה על אחד התוספים האלה שנקרא "קרניטין".

מלי תבור: בחדרי הכושר, שאני יותר מחוברת אליהם, הוא הלהיט של שורף השומנים ושבזכותו נרזה יותר מהר.

מלי תבור: אנשים לוקחים קרניטין בכמויות אדירות, וכאשר עשיתי את המחקר קראתי הרבה ספרות מדעית ומתברר שקרניטין זה אומנם תוסף אחד שנמצא באיזושהי שרשרת שריפת השומנים, אבל הוא בכלל לא הגורם שמשפיע על שריפת השומנים.

מלי תבור: אפילו אם ימצאו ביסוס מדעי, הוא על תהליך אחד בגוף, כשאנחנו לא תהליך אלא אנחנו מערך של גוף שיש לו כל מיני גורמים שמשפיעים על מה יקרה בתוצאה הסופית.

מלי תבור: אז אומנם אפילו אם יש מחקר מדעי אנחנו לא צריכים לומר שזהו זה.

מלי תבור: אני מבקשת להעיר כדיאטנית שעובדת המון בשטח מבחינת האנשים שמגיעים שהם למודי דיאטות והחליטו שאנחנו עושים את זה אחת ולתמיד טוב.

מלי תבור: הנושא של התוספים שמבטיחים לשרוף יותר שומנים וכדומה, אנחנו צריכים לראות מה אנחנו מחנכים אנשים כדיאטות.

מלי תבור: כי אם התוספים האלה מחנכים אנשים שצריך לאכול כמה שפחות בדיאטות, למשל באמצעות מוצרי סתימת התיאבון, בסופו של דבר מגיעים למצבים שאנשים מתחילים להקטין את כמויות האוכל ומשתמשים בתוספי סתימת התיאבון, והגוף מגיב לעניין הזה ומתחיל לשרוף פחות קלוריות, ואז או שאנשים נתקעים באמצע התהליך או שהם מגיעים אפילו לסופו ולא מצליחים לשמר אותו, ואז מעלים משקל חזרה ובריבית.

מלי תבור: זאת הבעיה של הדיאטות, שאנשים משמינים מדיאטה לדיאטה.

מלי תבור: מכיוון שאנשים לא רוצים לסבול כל-כך הם באים לטיפול יותר מסודר.

מלי תבור: דבר שני, נאמר פה שאם נותנים תוספים כאלה אז נבחן את הדיאטות שהם נותנים.

מלי תבור: דיאטה זה דבר אישי, וכשם שלאדם עם בעיית לחץ דם יתאימו תרופה ומינון, תוך לקיחה בחשבון את תופעות הלוואי, כך זה צריך להיות גם בתוספי דיאטה.

מלי תבור: כשאני יושבת כדיאטנית קלינית, אני בודקת את כל המדדים שמשפיעים על כמות האוכל שאני צריכה לתת לאנשים בתור דיאטה ומחנכת אותם לאכילה נכונה, וזה תהליך.

מלי תבור: אם אדם לא ישנה הרגלי אכילה ועוד יותר מכך יחליט שמה שהוא אוכל זה לחם קל, בשר, ביצים וירקות, הוא לא למד דבר, כי בפעם הבאה הוא יאכל בורקס ויחזור להשמין.

מלי תבור: בדרך-כלל מתוך מצב כזה שמאוד הגבלנו את עצמנו, אנחנו אוכלים שוב בורקס ומשמינים חזרה בריבית, וזאת הבעיה.

סופה לנדבר: מה את ממליצה לעשות?

מלי תבור: כל העניין הוא לצאת מתוך מתקפה שלא רק שזה מזיק לבריאות ולא רק מגיעים לבתי-חולים, כי יש אנשים שמוכנים לצום בשביל דיאטות והם יודעים שזה מה שעלול לקרות והם כבר התעלפו פעם מדיאטה, אבל הם מוכנים לעשות את זה כי החלום שלהם הוא לרזות, וכולנו מבינים את זה.

מלי תבור: אני מציעה לא רק לתקוף את ההיבט הבריאותי, שכבודו בהחלט במקומו, אלא להתחיל לחנך אנשים שדיאטות זה דבר אישי, דיאטות זה דבר נכון, דיאטות זה תהליך.

מלי תבור: אולי גם נכון להוציא את המלה "דיאטה" ולהשתמש במושגים "אורח חיים" או "הרגלי אכילה", ביחד עם פעילות גופנית, כי אחרת לא תצליחו לשרוף יותר קלוריות.

עזרה זוהר: אני רוצה לדבר על כמה דברים שהם בסמכות משרד הבריאות ובקלות אפשר לעשות אותם.

עזרה זוהר: הדבר הראשון, מוכרים בשוק דברים ללא תוספת סוכר.

עזרה זוהר: אני כבר ראיתי בחנויות חלבה ללא תוספת סוכר, וכן מיץ אשכוליות.

עזרה זוהר: אין כל בעיה למכור מיץ אשכוליות עם 30% סוכר, אבל בלי תוספת סוכר, פשוט קצת מאדים.

עזרה זוהר: לכן צריך לאסור לכתוב "ללא תוספת סוכר" מבלי לכתוב כמה סוכר יש.

עזרה זוהר: דבר שני, אני חושב שאחד הכללים צריך להיות שאסור לפרסם גם כמה יורדים יחד עם המצרך, או לקשור בין הדברים.

עזרה זוהר: על המצרך עצמו יכול להיות כתוב ההרכב שלו, ובפרסומת בעיתון יכול להיות כתוב שבאמצעות המוצר יורדים חמישה קילוגרם בשבוע, אבל על אותו מוצר זה לא צריך להיות.

עזרה זוהר: צריך לקבוע כמה סוכר וכמה קלוריות מותר שיהיו במוצר שמיועד להרזיה.

עזרה זוהר: מה שמעל זה, שיהיה אסור לכתוב עליו שזה להרזיה.

עזרה זוהר: אלה שלושה דברים פשוטים, שאין בהם כל קושי ואפשר לאכוף אותם בלי להיכנס לשאלה אם זה בריא או לא.

לילית רומם: אני רוצה להוסיף נקודה שלא דיברו עליה עד עכשיו, וזה הנוער.

לילית רומם: אנחנו היום מדברים על אחוזי השמנה מאוד גבוהים של נוער וילדים.

לילית רומם: יש ילדים בני 10-11 עם לחץ דם גבוה, עם כולסטרול גבוה, עם סוכרת, ואנחנו יודעים שיש לזה קשר ישיר לעודף משקל.

לילית רומם: אנחנו מדברים היום על עודף משקל משתנה בין 12%-25% מכלל הילדים, ומחקרים מראים שילדים שמנים יהיו מבוגרים שמנים ולא בריאים.

לילית רומם: ואם מדברים על בריאות הציבור, היתה בזמנו תוכנית שפיתחו במחלקת הבריאות בעיריית ירושלים, של הוראה דרך בתי הספר, החל מכיתות יסוד.

לילית רומם: להכניס הבנה של תוויות, להכניס בשלבים הבנה של משקל תקין, להכניס מושג מה זו תזונה נכונה.

לילית רומם: אני חושבת שאם אנחנו מדברים על הנושא של נוער, אז יש הרבה מה לעשות, כולל בדיקת החקיקה בנושא הרזיית נוער.

לילית רומם: החוק אומר שאסור לשנות משקלו של ילד, ויש מקום לעבוד על החקיקה בנושא הזה.

לילית רומם: כי אם בעבר היו ילדים בודדים שמנים, היום כשיש אחוזים כל-כך גבוהים של ילדים שמנים עם בעיות בריאות, לא ייתכן מצב שזה יהיה מחוץ לחוק לשנות את משקלו של ילד, כפי שזה קיים היום.

דורית קלוסקי-ניצן: זה קשור לנושא של פגיעה בשלום הילד, מטעם המועצה לשלום הילד.

לילית מרום: בעיתון ילדים חברנו לחברות ופרסמנו הצעות תפריט מאוזנות, עם טיפים איך להתמודד עם פעילויות חברתיות וכולי, והיום המצב הוא הרבה יותר חמור משהיה אז, לפני 5-6 שנים.

לילית מרום: אני נתקלת בילדים שההורים קונים להם תה להרזיה, אני נתקלת בילדים שקונים להם כדורי הרזיה.

לילית מרום: אין שום דבר על המוצרים האלה שאומר שהם אסורים לשימוש לילדים.

לילית מרום: נכון שיש לנו בעיה רצינית עם הרזיית ילדים, זה תהליך מאוד קשה ומאוד מסובך.

לילית מרום: זה קשה לנוכח הפרסומים שיש למזון בטלוויזיה ובעיתונות, שילדים מאוד מושפעים מהם.

לילית מרום: אם אני מסתכלת דרך המבט של מה שנעשה בתחום הרזיית ילדים, כל המבוגרים שמתמודדים עם בעיות משקל – ואני עושה את זה כבר 30 שנה – יודעים שעמוק בפנים אנחנו ילדים קטנים בהתייחסות לאוכל.

לילית מרום: אנחנו מושפעים בדיוק כמוהם ורוצים לקנות את האשליות האלו.

לילית מרום: בארצות-הברית יש סעיף בתקנות המסחר שאומר שאסור בחוק לפרסם הרזיה שהיא לא כמות נכונה מבחינה בריאותית, מעבר ל-2-3 קילוגרם בחודש, ואני חושבת שיש לשקל את זה.

סופה לנדבר: אנחנו נבדוק מה אומר החוק שהזכרת בעניין ילדים.

אירית פורז: היות שאנחנו יודעים שהשמנה היא מחלה, היא בעיה רפואית, ארגון הבריאות העולמי הגדיר אותה כבר ב-1997 כמגפה בתאוצה ואנחנו מתייחסים אליה היום כמחלה.

סופה לנדבר: אם כך, למה בסל התרופות אין תרופות למחלה הזאת?

דורית קלוסקי-ניצן: כי אין תרופות.

אירית פורז: ההגדרה של השמנה היא BMI מעל 30, שזה היחס בין המשקל מחולק לגובה בריבוע.

אירית פורז: גם בעניין זה יש הסכמה.

אירית פורז: זה מתחבר לעניין שכדאי להכניס לסל הבריאות תרופות הרזיה תחת פיקוח רפואי.

אירית פורז: דבר שני, אם אנחנו מדברים על בעיה רפואית, למה אנחנו מתירים את הפרסום?

אירית פורז: אני לא רואה כזה פרסום לתרופות לסוכרת בעיתונות היומית.

אירית פורז: צריך לאסור את הפרסומים המוטרפים האלה, כי זה לא עושה טוב לאף אחד.

אירית פורז: אני יכולה להבין מי צוחק כל הדרך לבנק, אבל אם אנחנו עוסקים בשמירה על בריאות הציבור, זה רע מאוד.

אירית פורז: נושא הפרסומות מתחבר לנושא הילדים.

אירית פורז: מחקרים בדקו וראו שילדים שצופים בפרסומות, גם אם יודעים להגיד שזאת פרסומת, כי לימדו אותם שזאת פרסומת, הם לא מבינים את המטרה מאחורי הדברים.

אירית פורז: זאת אומרת, הם מתייחסים למידע שהפרסומת נותנת באותו כובד ראש שהם מתייחסים לסרט בנשיונל-גיאוגרפיק.

אירית פורז: זאת אומרת, מה שאומרים בטלוויזיה זאת אמת עובדתית, ואם בטלוויזיה מציגים שדיאטת אשכוליות זה דבר טוב, הילד מבין את זה כפשוטו.

אירית פורז: הוא גם לא יודע שהמטרה היא למכור מוצר.

אירית פורז: הקונגרס האמריקני הגביל את מספר הדקות לשעת שידור, לחוד ליום חול ולחוד לסופי שבוע, שיש להם השפעה על ילדים לא רק לגבי פרסומים נוראיים כאלה, גם לגבי סוגי מזון לא בריא.

אירית פורז: זה מוגבל בזמן.

אירית פורז: אצלנו כל אחד יכול לפרסם מה שהוא רוצה, המפרסמים מודעים לזה והם תופסים את זמן השידור בדיוק במשבצות הזמן שילדים חשופים להם.

אירית פורז: אנחנו במעין גלגל קסמים נוראי.

אירית פורז: הילדים של היום חולים גם בסוכרת type 2.

אירית פורז: כשאני הייתי ילדה סוכרת כזאת היתה מחלה של סבא וסבתא.

אירית פורז: להורים של החברים שלי לא היתה מחלה כזאת, אלא מחלה שהתפרצה לקראת גיל 60 ומעלה.

אירית פורז: היום יש לנו ב"שניידר" ילדים בני 6-7 לא עם סוכרת נעורים, אלא עם סוכרת type 2 שהיא משנית להשמנה.

אירית פורז: זאת אומרת, לא נכון לומר שהילדים השמנים של היום יהיו חולים בעתיד, כי הם היום חולים במחלות של המבוגרים.

אירית פורז: מה יהיה כשהם יהיו מבוגרים?

אירית פורז: אין לנו כל דרך לצפות.

אירית פורז: לכן חייבים לעשות מעשה וברמה לאומית, לא ברמה של דיאטניות ובקופות-חולים, כי קצרה ידינו מלעמוד בפרץ.

אירית פורז: זה צריך להיות ברמה של חקיקה, ברמה של חינוך.

אירית פורז: אני מסכימה ולא מסכימה עם מה שאמרה לילית רומם.

אירית פורז: אני לא חושבת שצריך להתחיל בגיל בית-ספר, אני חושבת שצריך להתחיל קודם.

אירית פורז: אבל הדברים האלה צריכים לבוא כדי שמי שאחראי היום על בריאות העם ירים את הכפפה ויעשה את הדברים, אפילו עד רמה שבשר כחוש יהיה מסובסד בחלקו ויהיה יותר זול מהבשר השמן.

אירית פורז: שמוצרי חלב דלי שומן יהיו יותר זולים ממוצרי החלב עתירי השומן.

דורית קלוסקי-ניצן: זה כבר קיים.

דורית קלוסקי-ניצן: תוצרת החלב דלת השומן זולה מתוצרת החלב עתירת השומן.

אירית פורז: אם כך, צריך להביא את זה למודעות הציבור, שלאכול בריא זה גם כדאי מבחינה כלכלית.

אירית פורז: הדימוי הוא שאוכל בריא הוא תמיד יותר יקר מאוכל עממי.

2411: משרד הבריאות עומד בפני דילמה בכל הנושא הזה.

2411: היום יש הרבה אפשרויות לאדם ללכת באופן חופשי ולקנות דברים שבעבר היה אסור לו.

2411: היום יש נטייה של האדם לטפל בעצמו, ובעבר המדינה אמרה לאדם מה לקנות ומה לאכול ובאיזו תרופה להשתמש.

2411: היום הוא חופשי להיכנס לבית-מרקחת ולקנות הרבה דברים.

2411: הבעיה היא, שמשרד הבריאות לא הצליח להתמודד עם הנושא של טיפול אלטרנטיבי, שהיום העלות הכספית שלו היא יותר מתרופות רגילות באמריקה.

2411: מדובר במאות מיליוני דולרים.

2411: עד עכשיו למשרד הבריאות יש רק או תרופות או מזון, ומחוסר בררה הכניסו את כל הנושא של טיפול אלטרנטיבי לתוך מדור המזון, וזה לא המקום המתאים.

2411: לכן כשמשרד הבריאות עומד מול דבר שהוא לא תרופה, הוא יכול לבדוק שהחומר הפעיל שנמצא זה באמת מה שכתוב שם והוא יכול לאשר את זה, אבל אין לו הכלים להגיד אם זה כן מתאים לדיאטה או לא, או אם זה מזיק לבריאות.

2411: הפתרון, כמו שנעשה באמריקה ל-FDA, שהיום יש שלוש קטגוריות: יש מזון, יש תרופות ויש דבר שהם קוראים לו OTC, שזה מגוון גדול של מוצרים כגון הומיאופתיה, כגון דברים שהם לא באמת תרופות אבל יש להם השפעה פמקולוגית, ואז בא ה-FDA ובודק את זה.

אירית פורז: זה לא ה-FDA, זאת רשות נפרדת היום.

2411: לכן צריך להקים פה מדור, שיהיה אחראי.

2411: היום זה נמצא קצת באגף הרוקחות של טל לביא, אבל צריך להקים מדור שלם שתפקידו לאשר את כל ה"תרופות" ההומיאופתיות ותוספת מזון, וגם לעשות אכיפה הרבה יותר חזקה על חנויות הטבע.

2411: היום כל אדם יכול לפתוח חנות טבע, אבל בבית מרקחת אני לפחות יודע שיש מומחה שיכול להדריך.

2411: בחנות טבע כל אחד יכול להגיד מה שהוא רוצה ואין פיקוח.

2411: לכן צריך שתהיה מערכת אכיפה שתהיה דומה לרוקח מחוזי, אבל שתהיה אחראית על כל הנושא של טיפול אלטרנטיבי.

2411: אז יהיה צריך להחליט מה חל בתרופות ומה בתוך מזון.

2411: גם בננה יכולה להיות תרופה, כי מי שסובל מיתר לחץ דם יכול לאכול עשר בננות כל יום, אבל זה ברור שבננה היא לא תרופה.

2411: זה לא ברור אם ויטמינים זאת תרופה או תוספת מזון, ולא הצלחנו להגיע לזה.

2411: כמובן, זה גם תלוי בכסף.

2411: צריך לקבל כסף מהממשלה בכדי להקים כזה מדור, ולדעתי זה יכול לפתור הרבה מאוד בעיות.

סופה לנדבר: עוזרת המחקר של הוועדה בדקה ולא מצאה חוק שמדבר על איסור השפעה על ירידת משקל אצל ילדים.

דורית קלוסקי-ניצן: משרד הבריאות מאוד פעיל בנושא הזה, עם תמיכתו של השר ובעקבות הדיונים שהיו אנחנו היום בשלבים סופיים מאוד של תקנה.

סופה לנדבר: דיונים היו, אבל תוצאות לא היו.

דורית קלוסקי-ניצן: יש לנו תקנה שהיא בסוף דרכה, תקנה שמחלקת את המסרים למזונות בכמה רמות.

דורית קלוסקי-ניצן: יש לנו מסרים בריאותיים, שזה בקריטריונים מאוד ברורים למען מניעת תחלואה וקידום הבריאות, למשל כמה מנת שומן צריכה להיות במזון למניעת מחלות לב וכיו"ב.

דורית קלוסקי-ניצן: זאת קבוצה אחת מאוד מאורגנת.

דורית קלוסקי-ניצן: קבוצה שנייה, שעליה דיבר יועץ השר, זאת הקבוצה של המזון הפונקציונלי, המזון עם המסרים התפקודיים, ובעניין זה יש ים שלם.

דורית קלוסקי-ניצן: מאחר שזה לא רק תוספי תזונה, זה לא רק כדור, אלא אנחנו עדים היום לסוגי תה שונים, לשיקויים, לחליטות, למזונות שונים, וכל אחד בא עם המסרים שלו להרזיה או להפחתת האין-אונות, המסרים האלה לא מסוגלים לקבל את הגושפנקה ולהיכנס לרוקחות – אלה יזכו למסר לפי בקשתנו שאומר: "מסר זה לא אושר על-ידי משרד הבריאות".

דורית קלוסקי-ניצן: שיהיה ברור שהמצב הזה נפרד מאלה שהמסר אושר על-ידי משרד הבריאות.

שלומית קואולמן: אבל בתקנה אתם לא רוצים לכתוב בכלל "באישור משרד הבריאות", אתם רוצים להוציא את זה.

דורית קלוסקי-ניצן: נכון.

דורית קלוסקי-ניצן: המושג של אישור משרד הבריאות יירד.

סופה לנדבר: למה?

דורית קלוסקי-ניצן: כי האישור בלבל.

דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו נותנים אישור על תהליך מסוים, על תהליך של איך שהמפעל מסודר, איך חומרי הגלם מאורגנים, ולא על כל מה שמתלווה.

סופה לנדבר: זה לא כל-כך ברור לי, כי בינתיים אנשים יודעים שזאת לא תרופה, או להפך, צריך כנראה חקיקה שאוסרת לפרסם את התרופות ואת תוספי המזון האלה באמצעות התקשורת ובאמצעות העיתונות.

דורית קלוסקי-ניצן: החקיקה הזאת קיימת כבר שנים.

שלומית קואולמן: אין אכיפה שלה.

דוד עידן: השאלה של אמת בפרסום קיימת, השאלה היא מי יבדוק את שאלת הנכונות של ירידה של שישה קילוגרם בשבוע.

דורית קלוסקי-ניצן: אני חושבת שכל התפיסה שלנו צריכה להיות מתאימה לאיפה שאנחנו חיים.

דורית קלוסקי-ניצן: להתחיל היום להשקיע הון עתק בצבא שילך כל יום לחנויות, יקרא את כל המודעות, ישמע כל מה שזבן בחנות אומר לקונה – אני לא יודעת אם כולנו רוצים להיכנס למצב כזה, וכנראה שנצטרך להשקיע באפיקים שונים.

דורית קלוסקי-ניצן: לדעתי אנחנו צריכים לתת כלים לצרכן לשקול את דעתו, להחליט החלטה נבונה ולא לעמוד כמו צבא ששומר.

דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו צריכים את הצבא הזה למקרים שבהם לא כתבו את המסר הנכון, לא סימנו את זה כמו שצריך, אבל לא כצבא ששומע כל מלה שנאמרת ומטילה עונשים, כי לא נעמוד בזה.

דורית קלוסקי-ניצן: עובדה, יש חקיקה, יש משרדים שעוסקים בזה, יש לנו יועצים משפטיים נפלאים שעובדים בזה ואנחנו לא מצליחים לעמוד במשימה.

דורית קלוסקי-ניצן: לא מדובר במאה או באלף, אלא בהרבה יותר מזה.

דורית קלוסקי-ניצן: היום כל יוגורט וכל תה וכל גבינה מתיימרים לעשות עוד דברים חוץ מאשר להיות יוגורט ותה גבינה.

דורית קלוסקי-ניצן: אז איפה אנחנו חיים?

דורית קלוסקי-ניצן: זה מצב שקל לבוא ולהצביע עלינו שנעשה.

דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו מנסים לסדר את התקינה, שיהיה לנו יותר קל להסתדר אתה ולבקש מהצרכן שייקח אחריות עליו, וכן היצרן עצמו צריך להיות מודע שכאשר הוא מסתבך הוא ישלם, הוא יעמוד לדין.

סופה לנדבר: מה אתם ממליצים?

דורית קלוסקי-ניצן: התקינה החדשה שלנו, שנעביר אותה ליו"ר הוועדה לחוות דעת, בעינינו היא אור.

דורית קלוסקי-ניצן: הוועדה שלנו להטעיית הציבור, שיושבים בה טל לביא, אילנה מישר ואני וכן חברים מארגוני הצרכנים שמאוד עוזרים לנו וחברים ממשרד התעשייה והמסחר, יושבים ביחד.

דורית קלוסקי-ניצן: זה הזמן לבקש מכולם להעביר תלונות אלינו.

דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו לא יכולים לדעת על התלונות אם לא מפנים אלינו, אנחנו רשאים לפעול על-פי תלונות.

שלומית קואולמן: איך יודעים שאפשר לפנות אליכם?

דורית קלוסקי-ניצן: מי שפונה אלינו יודע.

שלומית קואולמן: האם זה מופיע באתר שלכם?

דורית קלוסקי-ניצן: כן, וזה מופיע גם בכל מקום שאפשר לדעת עליו.

דורית קלוסקי-ניצן: קופות החולים כן מעבירות תלונות, אם יש אשפוז, אבל בשש שנים ראיתי מקרה אחד.

סופה לנדבר: אחרי ששמענו שיש כל-כך הרבה מקרים שאנשים מתעלפים ואנשים מגיעים לאשפוז, אני חושבת שאילו אנשים היו יודעים הם היו נמנעים מלהשתמש במוצרים האלה.

דורית קלוסקי-ניצן: אני חושבת שזה לא מספיק לקחת את התלונות ולדבר על ההיבטים הבריאותיים, כי יש הרבה אנשים שזה לא מדבר אליהם.

דורית קלוסקי-ניצן: הם מוכנים לקחת על עצמם ולעשות את הדיאטה.

דורית קלוסקי-ניצן: אני מסכימה אתך שזה עניין של מסרים וחינוך הציבור, אבל לחנך את הציבור ממה שמדבר אליו.

דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו חייבים לשווק להם את העניין הזה שזאת בעיה, הם ישמינו יותר ויותר.

דורית קלוסקי-ניצן: הם לא יודעים לייחס האם זה קרה בגלל התוסף, ומלבד זה יש פה ילדים שעדיין לא יודעים את שיקול הדעת הנכון ומחליטים להשתמש בזה, וזה לא יצליח.

סופה לנדבר: התקנות האלה מתייחסות למזון ולא לדיאטות, נכון?

דורית קלוסקי-ניצן: לתוספי תזונה.

אילנה מישר: במקביל לתקנות האלה, שיסבירו את מה שנכתב בצורה יותר הגיונית, יש תקנות שאנחנו מכינים שיסבירו על תכשירי מרפא, והם יהיו צמחי מרפא שיש להם הוכחות אבל יש בעיה לרשום אותם כתרופות היום.

אילנה מישר: אנחנו רוצים לצאת עם שתי התקנות ביחד, וזה יהיה חלק משינוי שילווה בהסברה לציבור, להסביר להם מה סוגי המסרים ומה סוגי המוצרים.

סופה לנדבר: משרד הבריאות ומשרד התעשייה והמסחר, לפני שנה וחצי קיבלתם את ההמלצות של הוועדה לפניות הציבור.

סופה לנדבר: מה היו ההמלצות?

דורית קלוסקי-ניצן: בין היתר, בעקבות הוועדה, הוקמה הוועדה שלנו ושתי תקנות שהן בשלבי סיום.

סופה לנדבר: אני רואה בחומרה רבה שעל שתי תקנות הייתם צריכים לעבוד במשך שנה וחצי.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה דבר חמור מאוד, כך לא עובדים.

טל לביא: התקנות הן כתובות והן בשלב האחרון במשרד המשפטים.

טל לביא: אני מניח שהן יאושרו עוד כמה חודשים.

טל לביא: בעניין זה התייעצנו עם כל הגורמים שעוסקים בתחום הזה.

סופה לנדבר: אתם מסכימים ששנה וחצי זה מוגזם?

אילנה מישר: לא, זה אפילו די מהר.

אילנה מישר: אנחנו צריכים לעצמנו לגבש את כל החומר, אנחנו מקבלים דעות מגורמים אחרים שעוסקים בתחום, ואנחנו רוצים לשמוע מהציבור.

סופה לנדבר: האם הציבור יידע למי לפנות?

טל לביא: יש אפשרות דרך אתר האינטרנט.

סופה לנדבר: ומי שאין לו אינטרנט?

טל לביא: אני מניח שהיו פרסומים.

דורית קלוסקי-ניצן: בכל לשכות הבריאות יש כל המידע.

סופה לנדבר: אני מבקשת שהוועדה לפניות הציבור תקבל את כל הדרכים של פרסום, איך הגעתם לציבור במשך שנה וחצי כדי שהציבור יידע לאן הוא צריך להגיע עם טענות או שאלות או המלצות.

יפעת שי: מהשיחה שלי עם עורכת הדין מישר הבנתי שהתקנות החדשות לא נותנות מענה לכל התחום של מוצרי דיאטה.

יפעת שי: הבנתי שמדובר בתחום די אפור שיש אתו בעיה, כי הוא לא מוגדר כמחלה.

יפעת שי: השאלה היא אם בתקנות החדשות כן תוכלו לתת מענה, כי זה נותן מענה לתחום המזון אבל לא לנושא שלנו.

אילנה מישר: התקנות החדשות יגדירו בצורה הרבה יותר טובה מה מותר ומה אסור, אבל בכל זאת בתחום של הדיאטה, זה תלוי.

אילנה מישר: אם פרסום אומר שהמזון יגרום להורדת שישה קילוגרם בשבוע, אז זה לא כל-כך אפור, זה בוודאי שחור.

אילנה מישר: אבל אם מדובר בהטעיה, זה יישאר בתחום המשפטי.

שלומית קואולמן: מה הבשורה של התקנות האלה?

שלומית קואולמן: מה יש בתקנות שלא היה קודם?

טל לביא: הבשורה היא שכל המידע שקשור בתוספי תזונה ובדיאטות ובמוצרים מהסוג הזה יהיה מידע שיהיה אפשר לשלוט עליו.

סופה לנדבר: נניח שתהיה פרסומת בעיתון, במה התקנה הזאת תועיל?

דורית קלוסקי-ניצן: על המוצר יהיה כתוב: "לא באישור משרד הבריאות".

דורית קלוסקי-ניצן: מבחינת משרד הבריאות החשיבות של זה היא להעביר מידע לצרכן, שיגיד שמה שנאמר על המוצר זה שטויות.

דורית קלוסקי-ניצן: מדובר במוצרים לא מזיקים, אבל הם שטויות.

דורית קלוסקי-ניצן: ואילו מוצרים שהם באישור משרד הבריאות הם לא שטויות.

זהבה קורנברג: אני מבקשת להפנות שאלה לד"ר דורית קלוסקי.

זהבה קורנברג: האם את יכולה להוציא, בשם משרד הבריאות, מודעה גדולה שאומרת שמשרד הבריאות לא מאשר ולא עומד מאחורי כל אותן פרסומות וכל אותם ממציאים וכל אותם תכשירים?

דורית קלוסקי-ניצן: לא ברמת התקציב שיש למשרדנו היום.

זהבה קורנברג: אז איך הציבור יידע שזה לא טוב?

דורית קלוסקי-ניצן: כולנו רצינו לצאת בקמפיין גדול בטלוויזיה, אבל זה יקר ולצערנו אין לנו התקציב הזה.

לילית רומם: אני חושבת שיש כאן עוד בעיה מסחרית שלא נוגעים בה.

לילית רומם: העיתונות היומית או מוספי סוף השבוע מתפרנסים בגדול מהמודעות האלו והם לא מעוניינים לפרסם כתבות שכביכול שוללות אותן.

לילית רומם: יש מאזן אימים בין הכסף שנכנס לתקשורת לבין הנכונות שלהם לפרסם כתבות על העניין.

דורית קלוסקי-ניצן: וגם קשר של אנשי מקצוע עם החברות האלה.

לילית רומם: אם אנחנו ממשיכים בנושא של סופחי השומנים, שניתנו דרך רופאים בקופות החולים עצמן.

לילית רומם: רק אתמול שמעתי על מישהי שקיבלה את זה ואף אחד לא אמר לה שהיא חייבת להיות עם תפריט דל שומן, כי אחרת יש כל מיני תופעות לוואי.

לילית רומם: אבל אני חושבת שהבעיה חמורה מאוד, מאחר שאם מסתכלים על אחוזי המרזים בשיטות הממוסדות, השפויות, אילו שאומרות לרדת 2-3 קילוגרם בחודש, הם נמוכים מאוד.

לילית רומם: אנחנו מדברים על פחות מ-15%.

זהבה קורנברג: כי זה לא קוסם לרדת 2 קילוגרם בחודש, קוסם לרדת 6 קילוגרם בשבוע.

לילית רומם: רוב האנשים מתחילים דיאטה לבד ואחר-כך הולכים לכדורים ולאבקות ולתה, שהאחוזים של המשתמשים בהם הרבה יותר גבוהים.

דורית קלוסקי-ניצן: עשינו סקר טלפוני כדי לברר למה אנשים פונים לדברים האלה.

דורית קלוסקי-ניצן: מתברר שהם יודעים שהם לא יצליחו, אבל הם חושבים שאולי הפעם יש סיכוי.

חני מונין: דיברנו על הנושא של השמנה ועל השמנה כמחלה, אבל אנחנו מתעלמים פה מנושא קריטי מאוד, שהרבה מאלה שמשתמשים בכדורים ובתה וכולי אלה בחורות ואנשים שלא צריכים דיאטה.

חני מונין: הפרסום שקיים כבר עשרות שנים והירחונים וכולי משדרים לנו מסר להיות אנורקסיים כמעט.

חני מונין: זה לא רק מסר של אנשים שצריכים את הדיאטה הזאת מבחינה בריאותית, אנחנו חייבים גם לתת לזה דגש בפרסום של משרד הבריאות מי זה שמן, כמה קילוגרם צריך לשקול אדם בגובה ובגיל מסוימים.

חני מונין: צריך להעביר בתשדירי שירות ובתוכניות אחרות את המסר שדיאטות הן למי שצריך את זה באמת, ואני מקווה שרובנו לא צריכים את זה.

זהבה קורנברג: כל זמן שניתנת במה לכאלה פרסומות, לא יעזור דבר מסביב.

חני מונין: אי-אפשר להוריד את הפרסומים האלה, אבל צריך לדאוג לחינוך ולמודעות.

סופה לנדבר: לא הבנתי מה הבשורה החדשה שעליה עבדתם שנה וחצי.

רונית אנדוולט: אם הבנתי נכון את מה שנאמר כאן על-ידי משרד הבריאות, אז כל האישורים האלה שניתנו אוטומטית על כל מזון שהוא לא ציאניד ושהיה כתוב עליו "באישור משרד הבריאות" ירד, שזה מבחינתי ההישג הכי גדול.

רונית אנדוולט: אם גם זה נעשה, אז זה מאוד חשוב, כי היום כשאדם קנה מבית המרקחת תכשיר שכתוב עליו שהוא יוריד במשקל 30 קילוגרם, ולמטה כתוב "באישור משרד הבריאות", אותו אדם לא מבין שאישור משרד הבריאות אומר שאין בזה רעל, אלא הוא מבין שמה שכתוב על הקופסא זה המסר שיקרה לו.

רונית אנדוולט: אם המלים "באישור משרד הבריאות" יירדו, זה כבר הישג גדול.

רונית אנדוולט: אפילו אם לא נעשתה תקנה, זה שהורידו את התקנה הקודמת זה כבר טוב.

רונית אנדוולט: לשאלה איך מביאים לכך שהציבור ייחשף לכמה שיותר מידע אמין.

רונית אנדוולט: לדעתי אפשר לחייב את החברות האלה, שרוצות אישור על זה שהחומרים שלהם לא רעילים, שנוסף לכל הצהרה שיש להם שיצרפו הוכחות מדעיות.

דורית קלוסקי-ניצן: זה בדיוק מה שהתקנה אומרת.

רונית אנדוולט: שיהיה איסור על הצהרה שקרית לא רק בעיתונות, אלא גם על המוצר עצמו.

רונית אנדוולט: זה נכון שהחברות אומרות מה נמצא במחקרים בבריטניה, והם מצרפים דעה של רופא שהלך לעולמו לפני 20 שנה.

רונית אנדוולט: אבל משרד הבריאות יכול לכתוב האם ההצהרות האלה נכונות.

שלומית קואולמן: איך האדם יידע מה מוצר טוב ומה מוצר לא טוב?

רונית אנדוולט: אם ההצהרה היא באישור משרד הבריאות, זה מוצר נכון.

רונית אנדוולט: צריך אישור גם על אמיתות ההצהרה.

דורית קלוסקי-ניצן: יש לנו פה התקנות, שהועברו אליכם.

דורית קלוסקי-ניצן: התקנות עושות מבחינתנו צעד גדול מאוד קדימה, עם לימוד ממדינות אחרות שעשו את זה נכון.

דורית קלוסקי-ניצן: אגב, ארצות-הברית זה מקום לא ללמוד ממנו איך לעשות את הדברים האלה, כי שם אין פיקוח.

דורית קלוסקי-ניצן: שם האחריות היא על היצרן ועל הצרכן שצורך.

דורית קלוסקי-ניצן: בתקנות האלה אנחנו מחלקים את העניין של מחלות, של מסר בריאותי, מסר ייעודי, מסר תפקודי, ובתקנה אחרת מתייחסים לצמחי המרפא, שזה נכנס לרוקחות.

דורית קלוסקי-ניצן: התקנות האלה מסדרות מה יהיה זכאי לעמוד בתקן, אילו דברים הם צריכים להעביר אלינו כדי לזכות בהכרה שלנו, בהיתר שלנו, וכל השאר לא יזכה.

דורית קלוסקי-ניצן: הצרכן צריך לעשות פעילות חינוכית ממוקדת מאוד, כדי שהוא לא יהיה מבולבל מהמלים "באישור משרד הבריאות".

דורית קלוסקי-ניצן: זה שינוי אחד.

דורית קלוסקי-ניצן: דבר שני, יש משהו שמקבל את המסר שהוא באישור משרד הבריאות, זאת אומרת המזון הזה יכול לסייע למניעת אוסטיאופורוזיס, ולעומתו מישהו אחר שמתיימר לגרום לעצמות חזקות ובלתי שבירות יהיה כתוב "מסר זה לא אושר במשרד הבריאות", בגלל שלא היו לו ראיות מדעיות מוצקות ומסודרות ובגלל שהמזון עצמו לא עמד בתנאים.

שלומית קואולמן: זה חדש.

דורית קלוסקי-ניצן: נכון, זה חדש.

דורית קלוסקי-ניצן: זה יהיה גם בכתב וגם בעל-פה.

דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו נעבור על כל האישורים והאדם יוכל לבחור אם הוא משתמש או לא.

אירית פורז: צריך לחייב אותם לכתוב.

דורית קלוסקי-ניצן: חלק מהתקופה הארוכה שעברה היא בגלל שהתאחדות התעשיינים, שעבדה אתנו באופן מאוד הדוק, כמו הרבה ארגונים אחרים, מתנגדת לתקנה הזאת, וזה ברור למה.

שלומית קואולמן: מי יאכוף את התקנה?

דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו, בתנאים המאוד עצובים שלנו.

יפעת שי: לפי מה שהבנתי, זה הולך להיות לפי קהלי יעד, המסר הייעודי.

יפעת שי: השאלה היא אם אפשר לכתוב שזה מיועד לירידה במשקל.

דורית קלוסקי-ניצן: בהחלט כן.

דורית קלוסקי-ניצן: המסר הייעודי יכול להיות למען ירידה במשקל.

שלומית קואולמן: האם יש שינוי בענישה?

דורית קלוסקי-ניצן: לא, אנחנו לא מסוגלים לזה.

אילנה מישר: אבל יש לנו הצעת חוק אחרת, שאושרה בוועדת שרים לחקיקה, לעונשים הרבה יותר קשים.

אילנה מישר: מדובר על תחום של מזון, שכולל את התקנות האלה, אבל לא הטעיה.

אירית פורז: אני חושבת שיש גם דברים טובים ללמוד מהגויים.

אירית פורז: בריטניה, למשל, הם העבירו חוק כבר לפני חמש שנים, שאוסר על כל פרסום שרומז לאיזשהו עידוד להרזיה, בגלל הבעיות של הפרעות אכילה.

אירית פורז: אין פרסום כזה בעיתונות היומית.

אירית פורז: מי שרוצה לפרסם צריך לפרסם בעיתון מסוים שנרכש דרך מנוי.

אירית פורז: הקהל הייעודי שמתעניין מאוד בהרזיה צריך לחתום מנוי ובצורה אקטיבית להגיע למידע הזה.

סופה לנדבר: אם פוליטיקאים ינסו לעשות דבר כזה, יהרגו אותם.

דורית קלוסקי-ניצן: הציבור יכריע בסופו של דבר.

דורית קלוסקי-ניצן: אם תהיה היענות לרכוש את המוצרים האלה ויתחילו להפנים את זה, דיון כזה הוא מאוד חשוב.

דורית קלוסקי-ניצן: אני חושבת שלך יש עוצמה חשובה להוביל את זה החוצה, שאנשים יבינו שתעשיית השטויות ממלאת כמה כיסים ומרוקנת המונים.

אירית פורז: לא רק מרוקנת כיסים, אלא גם גורמת לנזק מעבר לזה.

אירית פורז: כי בפעם הבאה הוא לא יעשה את מה שכן צריך כדי לעזור לעצמו מבחינה בריאותית.

סופה לנדבר: משרד התעשייה והמסחר, מה הבקשה שהיתה כלפיכם מהוועדה לפניות הציבור ומה עשיתם במשך שנה וחצי?

ראומה אופק-ששון: אני רוצה להתנצל על כך שעורך-דין קמחי לא יכול היה להגיע, כי יש לו דיון של ועדת חוקה בתל-אביב.

ראומה אופק-ששון: נכנסתי לנושא ברגע האחרון.

שלומית קואולמן: בישיבה הקודמת אמרה תמר פינקוס, התובעת, שיש חקירה שאתם מנהלים נגד חברות.

ראומה אופק-ששון: נמסר לי על-ידי תמר פינקוס שיש איזשהו תיק שמחכה לחוות הדעת של משרד הבריאות, ובלי חוות הדעת שלהם אנחנו לא יכולים לפעול.

דורית קלוסקי-ניצן: אלינו לא הועבר התיק.

דורית קלוסקי-ניצן: עורך-דין קמחי נמצא אתנו בוועדה והוא לא העביר שום תיק.

ראומה אופק-ששון: בכל מקרה, בשביל לאכוף הטעיה בפרסום אנחנו חייבים חוות דעת של הגורם המקצועי המוסמך.

סופה לנדבר: כחמש שנים, מאז שהוקמה הוועדה לפניות הציבור, עסקנו בעניין של הזרקת מים לבשר.

סופה לנדבר: איזה מן דבר זה?

סופה לנדבר: האם אנחנו מדינה של צבים?

דורית קלוסקי-ניצן: אני מצטערת שעורך-דין קמחי לא נמצא פה כי הוא מאוד מעורב אתנו בזה, אבל אם יש משהו שעשינו טוב והיינו צריכים לקבל עליו טפיחת עידוד זה הדבר הזה.

דורית קלוסקי-ניצן: בתקופה קצרה עשינו מגוון פעילויות בבתי-ספר, בציבור, ואנחנו כן עובדים עם מכלול ארגונים.

דורית קלוסקי-ניצן: זה לא פשוט, צריך להבין שגם לנו זה תהליך חדש.

דורית קלוסקי-ניצן: בוועדה אנחנו לומדים את הנושא ואנחנו עושים המון.

סופה לנדבר: אני מאוד כועסת על הבירוקרטיה של מדינת-ישראל, על חוסר האכפתיות במדינה, על חוסר ההתייחסות לעתים קרובות של פקידים בכירים.

דוד עידן: אני יושב עם הרבה אנשים גם מפה, גם מאירופה וגם מארצות-הברית, והם מרגיעים אותי שמצבנו פה הוא בדיוק כמו באירופה ובארצות-הברית.

סופה לנדבר: אם על המדפים של מוצרים ללא סוכר יש דברים עם סוכר, יש בעיה.

סופה לנדבר: מכיוון שלא הבנתי את התקנות של משרד הבריאות, לא נסכם היום את הישיבה.

אילנה מישר: יש התקנות בתחום של תוספי התזונה, שאושרו על-ידי משרד המשפטים, אבל חלק מהחבילה עדיין נמצא במשרד המשפטים ואנחנו מחכים להביא את זה לאישור של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

שלומית קואולמן: מה יכללו התקנות?

דורית קלוסקי-ניצן: התקנות האלה יסדירו ארבע קבוצות של תוספי תזונה.

דורית קלוסקי-ניצן: קבוצה אחת היא המזון שיקדם מסר בריאותי, זה המזון הבריא יותר.

דורית קלוסקי-ניצן: זה אומר שהוא דל שומן וכיו"ב, יש לו מאפיינים שהם מקדמי בריאות.

דורית קלוסקי-ניצן: הוא מזון שיצטרך לעמוד בהחמרה בשאלה מה הוא מכיל, כמה הוא מכיל ומה הוא יכול לומר על עצמו.

דורית קלוסקי-ניצן: זה יהיה באישור משרד הבריאות.

דורית קלוסקי-ניצן: קבוצה שנייה היא הקבוצה של מזון תפקודי, וזה אומר שיפור המערכת החיסונית וכל מיני שטויות שאנשים מוכרים.

דורית קלוסקי-ניצן: בעניין זה יהיה כתוב "מסר זה לא אושר על-ידי משרד הבריאות.

דורית קלוסקי-ניצן: קבוצה שלישית היא של מסר ייעודי, וזה לקבוצה של מה שנכלל ברשימת המחלות או הסימפטומים למחלות, וכאן זה מיועד לאנשים שצריכים דיאטה מיוחדת, וכאן אנחנו אומרים מה צריך להיות תוסף תזונה.

סופה לנדבר: האם דרך התקנות האלה אנחנו יכולים לדרוש שבכל פרסומת יהיה כתוב אם יש תופעות לוואי של התרופה או תוספת המזון או אין תופעות לוואי?

דורית קלוסקי-ניצן: מה תגידי על התה?

דורית קלוסקי-ניצן: האם יש לו תופעות לוואי או לא?

רונית אנדוולט: יש תה שהוא מייבש, למשל.

דורית קלוסקי-ניצן: הרבה מהם הם עלים שאין להם כל תופעות לוואי.

סופה לנדבר: אני חושבת שהבעיה של הצרכן היא שהוא לא קורא מה תופעות הלוואי לפני שהוא קונה את המוצר.

דורית קלוסקי-ניצן: בעניין תופעות לוואי זה נכון, וזה לא צריך להיות מאושר בכלל כי זה לא מזון.

סופה לנדבר: לדעתי צריך להוסיף את זה בתקנות.

עזרה זוהר: מניסיון רב שנים, אני לא מאמין שאנחנו נצליח.

עזרה זוהר: בשום מקום בעולם לא הצליחו לעצור את הדברים האלה, וגם אנחנו לא נצליח.

עזרה זוהר: אבל יש דברים שהם לא כל-כך כלליים שניתן לעשות.

עזרה זוהר: אחד מהם, משרד הבריאות צריך לאסור לכתוב "ברשיון משרד הבריאות".

עזרה זוהר: משרד הבריאות מאשר שהתרופה לא גורמת נזק, ודבר שני משרד הבריאות מאשר שהתרופה מועילה.

עזרה זוהר: זה היום ה-FDA דורש, הוא דורש לא רק הוכחה שזה לא מזיק אלא הוכחה שזה מועיל.

עזרה זוהר: הם היום מאשרים תרופה לצורך מסוים.

אילנה מישר: אבל זה קיים גם אצלנו.

עזרה זוהר: אז צריך לתרגם את זה למודעות.

עזרה זוהר: דבר שני, לדעתי דבר שיכול להיות מועיל מאוד הוא תוכנית בבתי הספר של לימוד בקשר להשמנה.

עזרה זוהר: אני בטוח שאפשר להשיג את זה אם תבוא מהוועדה דרישה כזאת.

עזרה זוהר: אין כל קושי, ובוודאי אף אחד לא יתנגד.

דורית קלוסקי-ניצן: היום אין דיאטנית בבתי הספר, והיום קופות החולים מסייעות למשרד הבריאות והחינוך לבצע את זה.

סופה לנדבר: אנחנו ממליצים שבתקנות הללו תהיה דרישה לכל פרסום.

סופה לנדבר: אנחנו לא יכולים לקחת על עצמנו לאסור את המודעות האלו, אבל יחד עם זאת אני חושבת שאם בתקנות הללו תהיה דרישה שבכל מודעה יהיה כתוב באותיות גדולות אם יש תופעות לוואי או אין, אז עשינו משהו.

סופה לנדבר: הוועדה פונה לשרת החינוך עם ההמלצה של פרופסור עזרה זוהר.

סופה לנדבר: כבר פנינו אליה בעניין שעות של הסברה בעניין תזונה.

סופה לנדבר: תודה שבאתם.