הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 15, פרוטוקול מספר 41, 2001-02-27 12:00

אמנון כהן: ראינו לנכון לקיים דיון בנושא פניות הציבור בנוגע להחלפת דירות של עמידר, דירות בהוסטלים, כאשר יש בקשות רבות שלא נענו.

אמנון כהן: הדיון חולק לשני חלקים כאשר בחלק השני נדון במדיניות משרדי הממשלה בבניית הוסטלים ומקבצי דיור שהוא אחד הפתרונות של הממשלה.

אמנון כהן: נרצה לדעת אם קיימת איזושהי תוכנית כי כידוע יש לנו כחמישים אלף אנשים שזקוקים לדיור ציבורי כאשר בעקבות החוק שחוקק מלאי הדירות אוזל והביקוש עולה.

אמנון כהן: אני רוצה לציין שחבר הכנסת נתן שרנסקי יזם הצעת חוק – שגם אני חתום עליה – לדיור ציבורי לעולים ואני מקווה שאכן נוכל לקדם את הצעת החוק כך שתיתן את הפתרונות הדרושים.

אמנון כהן: אני מודה לכל הנוכחים על שהגיעו לכאן כי הדיון הוא מאוד חשוב ואני מקווה שבסופו נוכל לקבל החלטות ולזרז את ביצוע הדברים.

אמנון כהן: האנשים שפנו אלינו הם כאלה שנענו בשלילה.

אמנון כהן: אני יודע שיש קריטריונים ויש מחסור בדיור, אבל אם אדם מבקש להחליף דירה באותו מטרופולין בגלל שמשפחתו גדלה או בגלל מצב בריאותי כשהיום הוא מתגורר בקומה רביעית וזקוק לעבור לקומה ראשונה, וכדי לצאת ידי חובה מציעים לו שניים-שלוש הצעות והוא מסרב להן, לפי הפרמטרים מורידים אותו מהבקשה.

אמנון כהן: צריך לדעת שמאחורי כל מכתב עומדים אנשים.

אמנון כהן: אני בטוח שבגדול אתם משתדלים להיענות לבקשות אלא שבאמת יש מחסור גדול, אבל על פי מה שיש לי כאן אני רואה שיש גם הרבה דירות ריקות ויש דירות רבות שאי-אפשר לאכלס אותן כי הן לא ראויות למגורים.

אמנון כהן: קיבלתי נתונים ואני רואה שמדובר ב463- דירות כאלה בעמידר.

אמנון כהן: יש לנו הרבה מאוד נתונים שערכה מנהלת הוועדה והצוות שלה וזו הזדמנות להודות לה על עבודתה המקיפה והטובה מול כל החברות המשכנות – עמידר, עמיגור, פרזות, שקמונה וחלמיש – שאני מעריך שנציגיהן נמצאים כאן.

אמנון כהן: הנתונים מראים כי בחברת עמיגור למשל יש 751 דירות פנויות כאשר רק ל94- מתוכן יש מועמדים.

אמנון כהן: כמובן שכל אחד יוכל להתייחס כאן וכמו כן להתייחס לחומר אותו קיבלתם לפני הישיבה.

אמנון כהן: לאחר התייחסות חברי הכנסת, אני אציג שאלות לנוכחים כך שכל אחד יוכל להתייחס ולענות להן.

אמנון כהן: בסוף הישיבה נקבל המלצות ונחליט מה אנחנו עושים בנושא.

אמנון כהן: לגבי הנושא השני שעל סדר יומנו, אני יודע שקיימת ועדה בינמשרדית שמחליטה היכן יקומו הוסטלים.

אמנון כהן: הוועדה מורכבת, כפי שאני מבין, מנציגי משרד השיכון, משרד האוצר, משרד הקליטה ומשרד העבודה והרווחה כאשר משרד הקליטה שותף רק למדיניות כי הוא צריך לתת את התשובות לגבי ריכוזי עולים חדשים, אבל אין לו תקציבים להשתתף במימון.

אמנון כהן: יש כמה שלבים ודרכים לבנות את ההוסטל, וגם על זה נרצה לשמוע.

אמנון כהן: ביקשתי להוסיף את נושא מקבצי הדיור כדי שנדע מהי הפריסה הארצית והאם יש תוכניות לשנת 2002 ו2003-.

אמנון כהן: כאמור, אני אתן את רשות הדיבור לחברי הכנסת כשלאחר מכן אציג את השאלות כדי שתוכלו להתייחס לדברי חברי הכנסת ולשאלות שיוצגו לכם.

סופה לנדבר: יש לי מקרים רבים כשמדובר בעמידר וכאן אני רואה בירוקרטיה גדולה ביותר.

סופה לנדבר: אני לא רוצה לפגוע, אבל אני רואה שהבירוקרטיה הנהוגה בעמידה כלפי החלפת דיור היא קטסטרופלית.

סופה לנדבר: יש לי כאן תמונות שהבאתי אותן ואפשר לראות.

סופה לנדבר: משפחה שאחד מבני המשפחה חולה נפש והיא מתגוררת בקומה עליונה בדירה שלדעתי אני לא יודעת איך בני אדם יכולים לחיות בה אבל הם חיים בה כבר כמה שנים.

סופה לנדבר: בעמידר אומרים שהם יטפלו וכי צריכים להזמין פסיכיאטר, אבל אני חושבת שהמשפחה לא צריכה לחכות לפסיכיאטר אלא צריך לסגור את הדירה ולתת לה דירה חלופית ולעשות זאת דחוף ומיד.

סופה לנדבר: אני מבקשת לקבל תשובות מעמיגור ומעמידר ולקבל אותן תוך פרק זמן קצר ביותר.

סופה לנדבר: אני מבינה שהיו פניות רבות גם לחברת הכנסת סולודקין וגם אל יתר חברי הכנסת ואני לא חושבת שלבירוקרטיה יש מקום לנהוג כאן.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים לקבל היום החלטה איך אנחנו יוצאים ויוצרים את מאגר החלפות הדירות כי לא יכול להיות שנקיים עוד ישיבה ועוד ישיבה ללא תוצאות.

סופה לנדבר: היום אנחנו רוצים לשים נקודה ולהחליט איך אנחנו פועלים.

סופה לנדבר: אם לא, נטיל סנקציות.

אמנון כהן: מצד אחד קיבלנו נתונים ואנחנו רואים שיש חוסר חמור בדיור ציבורי, אבל מצד שני יש דירות ריקות או דירות שהובטחו לאנשים שעדיין לא קיבלו תשובות.

אמנון כהן: מדובר בדירות מוקפאות משום שאנשים עדיין לא קיבלו תשובות והשאלה כמה זמן נותנים לאותו אדם כדי שיחליט.

אמנון כהן: אם אדם לא רוצה דירה, הוא עדיין בהמתנה ויכול להיות שזה לוקח זמן רב.

אמנון כהן: נרצה לדעת את הפרטים יותר לעומק, כמו כמה דירות יש בכל חברה וחברה, כמה דירות עומדות על סף אכלוס וכמה מהן לא שמישות או אי-אפשר לאכלס אותן, מה עושה משרד השיכון כדי לשפץ אותן או כל תוכנית אחרת שיש למשרד כדי להוציא את הדבר לפועל.

אמנון כהן: כפי שציינתי בתחילה יש דירות שלא ראויות למגורים והשאלה היא איך אתם רואים את הבעיה, האם משרד השיכון הכין תוכנית לשיפוץ הדירות האלה, תוכנית כוללת של כל החברות.

אמנון כהן: מדובר בכ500- דירות וצריך לראות אולי אפשר לשפץ גם את יתר הדירות שנמצאות במצב לא תקין ולא ראוי למגורים, אבל חיים בהן אנשים ולכן מצד אחד אי-אפשר להוציא את האנשים האלה ומהצד השני אין תקציב לשפץ אותן.

אמנון כהן: אנחנו לפני דיוני תקציב ואולי עתה הזמן להעלות את הנושא הזה.

אמנון כהן: חלק מחבריי חברי הכנסת חברים בוועדת הכספים ויכול להיות שנעלה את הנושא כתנאי בתקציבי משרד ממשלתי זה או אחר.

אמנון כהן: אני מבקש שכל חברה תציג בפנינו כמה אנשים נמצאים היום בהמתנה לדיור הציבורי, כמה מתוכם אושרו, כמה נדחו, ואם הבקשות נדחו כל כמה זמן מתכנסת ועדת חריגים מקומית, מחוזית או ארצית וכמה זמן עובר בין שלב לשלב.

אמנון כהן: יש בעיה קשה כשהזכאים מגישים את המסמכים שלהם וכל שנתיים צריכים לחדש תעודת זכאות, דבר שגורם להם לטרחה רבה כאשר מדובר באנשים קשישים, בעולים חדשים שלא יודעים להיכן לפנות והם ממתינים ולא מחדשים את בקשתם בזמן.

אמנון כהן: אולי אפשר שייפנו בבקשה למתן זכאות וברגע שאותו אדם מקבל כבר פתרון דיור, לפני שהוא מקבל את הדירה הוא יחדש את זכאותו ולא כל שנתיים הוא מחדש את הזכאות, חי בתקווה מסוימת ולמעשה דבר לא קורה.

אמנון כהן: יכול להיות שישנה אפשרות להאריך את הזכאות בשלוש-ארבע שנים.

אמנון כהן: יש זוגות צעירים שלפעמים מצבם המשפחתי משתנה כאשר התא המשפחתי מתרחב או מצבים בהם גם התנאים של הקשישים משתנים כשלא מתאים להם לגור בהוסטל כי הם צריכים להיות עצמאיים.

אמנון כהן: היינו רוצים לדעת לגבי מדיניות משרדי הממשלה ומה קורה בעקבות חוק הדיור הציבורי שחוקק.

אמנון כהן: השאלה האם יש לנו נתונים שאומרים כמה דירות נרכשו, כמה בהליכי רכישה, מה הצעדים לחידוש מלאי הדיור הציבורי ומה קורה עם הכספים שהתקבלו בתמורה למכירת הדירות, האם יש קרן או סעיף תקציבי לשם נכנסים הכספים הללו.

אמנון כהן: אלה השאלות בגדול.

יורי שטרן: הרושם שלי שכמה שניתן לסרב, מסרבים.

יורי שטרן: במקרים חריגים ביותר, אז באמת נענים.

יורי שטרן: אולי זה קורה כדי לא ליצור יותר מדיי לחצים בקטע הזה, אבל הלחצים האלה וההחלטות האלה היו אמורים להיות חלק משירות מערכת הדיור הציבורי ללקוחות שלה.

יורי שטרן: שאלה שנייה לגבי בניית ההוסטלים בעיר גדולה כמו ירושלים, בה המרחקים בין השכונות הם מרחקים גדולים במיוחד למי שמשתמש בתחבורה הציבורית וגם למבוגר שכל נסיעה עבורו זו טרחה גדולה מדיי.

יורי שטרן: במיקום ההוסטלים לא נלקח בחשבון ריכוז אוכלוסיית הבנים.

יורי שטרן: למשל, שכונת גילה שהיא שכונה שאוכלוסיית העולים בה היא מהגדולות בעיר, ואולי הגדולה – כך גם בנווה יעקב – לא בגילה ולא בקרבה לשכונה אין אף הוסטל לעולים.

אמנון כהן: בנוגע לפרזות, אני יודע שלפי הקריטריונים האדם צריך להיות תושב עיר מסוימת או שכונה מסוימת ואם מדובר בעולה חדש, מדובר בשלוש שנים ולא בעשר שנים.

תמר מיארה: לגבי החלפת דירה גדולה לדירה קטנה, אני מבקשת להעביר אליי את המקרים.

תמר מיארה: בכל מקרה שדייר מביע רצון להביע מדירה גדולה לדירה קטנה, כאן יימצא פתרון ואני באופן אישי אטפל בזה.

תמר מיארה: בשנת 2000 קיבלנו 1,144 פניות להחלפת דירה ובמסגרת הוועדות אושרו 483.

תמר מיארה: לגבי דירות מוקפאות, ההגדרה היא מוקפאות לצורכי שיפוץ.

תמר מיארה: ברגע שיש לנו מועמד, אנחנו מקפיאים את הדירה עד שגומרים לשפץ אותה ומאכלסים אותה.

תמר מיארה: עמידר תקצבה בשני מיליוני שקלים לשיפוץ דירות באופן כללי לגבי מקרים קשים, כיוון שחוק תמר גוז'נסקי הוא חוק טוב אבל הוא די מצומצם ולא מאפשר לפעמים מצבים יותר בעייתיים.

תמר מיארה: בנוסף קיבלנו החלטה לתת מענה קולי לכל הדיירים בחיוג חינם כך שהם יקבלו שירות במשך 24 שעות ביממה וניידות של חברות חיצוניות ייתנו מענה לכל הקריאות האלה.

אורי זניר: לגבי המלאי שציטטת אותו.

אורי זניר: על-פי הדיווחים של עמיגור, גם המלאי צריך פירוש והפירוש הוא שלמעשה מדובר ב300- דירות שניתן לאכלס אותן במסגרת משרד הקליטה ומשרד השיכון, כאשר מחציתן נמצאות בנגב המערבי ואינן מבוקשות.

אורי זניר: לגבי המקרה הספציפי שחברת הכנסת לנדבר העלתה, של העברת קשישים מאשקלון לירושלים, אני רוצה להסביר שאנחנו לא נחשבים ככאלה שלא לוקחים על עצמנו דברים.

אורי זניר: אם מדובר במישהו שרוצה לעבור מטעמים הומניים, כפי שצוין כאן, מירושלים לאשקלון, סביר שהיינו נענים תוך קיצורי דרך, אבל לעבור לירושלים זה עניין של ביקוש ואנחנו אומרים שבמקרה כזה דרוש אישור של משרד הקליטה, אם זה עולה חדש.

אורי זניר: במקרה של פינויים יזומים מדירה גדולה לדירה קטנה, בדרך כלל אין בעיה.

אורי זניר: בעיה יכולה להיות בישוב שם יש לנו מעט דירות קטנות בקומות נמוכות ואז אנחנו נותנים קדימות לאישורי משרד השיכון שניתנים מטעמים של מצב בריאותי או סיבות אחרות.

אורי זניר: יכול להיות שאין לנו תשובה למי שגר בקומה גבוהה בדירת ארבעה חודרים ומוכן לעבור לשני חדרים בקומה תחתונה, כי אין לנו את הפתרון הזה באותו ישוב.

אורי זניר: אם יש לנו את הפתרון, אנחנו עושים זאת בחפץ לב ובלי שום בעיה.

אורי זניר: לפעמים אנחנו גם דורשים את זה מאנשים אבל אנחנו לא כופים זאת עליהם אלא עושים זאת בהתחשבות.

אורי זניר: מועמדים שזכאים להטבה ולקבלת דירה יותר גדולה, בדרך כלל זה אפשרי כי היום המועמדים הם בדרך כלל משפחות קטנות יותר ואנחנו לא בתקופה של משפחה עם שמונה ילדים.

אורי זניר: למעשה אין בעיה כזאת של הטבת תנאי דיור.

אורי זניר: לגבי מועמדים שאושרו על-ידי משרד השיכון, אנחנו לא יודעים כמה אנשים אושרו משום שהנוהל קובע שברגע שמתפנות דירות לפי קצב מוסכם שמסודר במשרד השיכון, אנחנו מודיעים למשרד השיכון על כמות הדירות ועל המועמדים ואז כמות המועמדים שנשלחת היא בהתאם למלאי הפניות.

אורי זניר: אנחנו לא יודעים אם יש עוד אנשים שממתינים לאישור באותו ישוב.

אורי זניר: לגבי דירות לזוגות צעירים בשיפוץ עצמי.

אורי זניר: בדרך כלל נוטים להתבלבל בין זכאי לבין חסר דיור וזה לא אותו דבר.

אורי זניר: זכאי זה מי שהמדינה מאשרת לו זכאות לדיור ציבורי.

אורי זניר: יכול להיות אדם חסר דיור אבל זה לא אומר שהוא זכאי לשיכון ציבורי.

אורי זניר: מי שזכאי לשיכון ציבורי, זה לא זוגות צעירים כי זוגות צעירים בישובים שלנו לא מקבלים הפניות של המשרד לאכלוס.

אורי זניר: אילו היו מקבלים הפניות, יכולנו גם לשפץ את הדירה.

אורי זניר: השאלה של זוגות צעירים דווקא בישובי פריפריה וזה קיים גם בנתיבות, גם בשדרות, גם באופקים, שאין לנו תקציב ואישור לשפץ להם את הדירות משום שהם אינם מופנים לאכלוס.

אורי זניר: לתת דירה לא משופצת, אנחנו מסתכנים בכך שמחר ניתבע בגלל שזה בניגוד לחוק גוז'נסקי.

אורי זניר: אפשר לומר שחוק גוז'נסקי לא היטיב עם הקבוצה הזו של מועמדים אלא להפך.

אורי זניר: לגבי פניות של אנשי ציבור וחברי כנסת.

אורי זניר: למרות שאנחנו בדרך כלל מקבלים חמש-שש פניות לגבי אותו אדם, אנחנו עונים לכולם.

אורי זניר: שאלת לגבי חוק הדיור הציבורי, מכירות.

אורי זניר: עמיגור מכרה עד היום בשני המבצעים, משמע במשך 24 חודשים, 4,500 יחידות ועוד ידה נטויה.

אורי זניר: ברור שזה מקטין מאוד את המלאי שעומד לרשותנו.

חביב קצב: אני אדבר קודם כל ברמה העקרונית בנושא החלפת הדירות.

חביב קצב: אנחנו מדברים על עיקרון מאוד פשוט ואומרים שהחלפת דירות זאת לא זכאות אוטומטית.

חביב קצב: כל אחד שקיבל דירה, וכל אחד סיבותיו עמו, כל אחד רוצה לעבור דירה.

חביב קצב: לכן החלטנו על קריטריונים משותפים שהם בתיאום עם משרד השיכון ועם משרד האוצר כאשר אנחנו מדברים על החלפת דירה מסיבות רפואיות בלבד, כאשר רופא ועדה שלנו מאשר את הסיבות.

חביב קצב: זה לא שכל אחד הלך לרופא והביא אישור.

חביב קצב: הנקודה היא אחרת והיא שאנחנו יושבים בוועדות והצדק האבסולוטי איננו.

חביב קצב: כל מה שאתה עושה הוא שאתה מיטיב עם מישהו ומרע למישהו אחר.

חביב קצב: השאלה איך אתה מתמודד עם אדם שכל שנה מחליף דירה בנהרייה והוא ממתין לפתרון הזה ואז סוף סוף מגיע תורו לדירה, אתה אומר סליחה, טעינו ויש מישהו אחר שרוצה לקבל את הדירה הזאת.

חביב קצב: אם הייתי מדבר על מקרה בודד שמישהו מבאר-שבע רוצה את נהרייה, הייתי אומר ניחא, לוקחים את המקרה הזה ופותרים אותו, אבל אני מדבר על מאות מקרים ועל בעיה מאוד אקוטית.

חביב קצב: רוב הדירות שאנחנו מקבלים ומאכלסים בהן את העולים נמצאות בפריפריה ובאזורי הביקוש כמעט ואין לנו דירות.

חביב קצב: מטבע הדברים אנשים מבוגרים – אנשים שעכשיו הם מבוגרים אבל כשקיבלו את הדירות היו פחות מבוגרים – קיבלו את הדירות בישובים פריפריים, הילדים, גם אם היו בפריפריה, היטיבו את מצבם הכלכלי, מכרו את הדירות בפריפריה ועברו לאזורי ביקוש בגלל תעסוקה ובגלל כל מיני שיקולים אחרים, כך שנוצר מצב שיש מרחק פיזי בין אותם ילדים שהיטיבו את מצבם ועברו לאזורי הביקוש לבין אותם אנשים שבתחילת הדרך היו ביחד או לא היו ביחד אבל קיבלו דירות בפריפריה.

חביב קצב: השאלה היא לא מקרה בודד אלא מדובר במסות.

חביב קצב: יש למעלה מ10,000- כאלה שקיבלו בעשר השנים האחרונות דירות בפריפריה.

חביב קצב: רובם המכריע, אם תשאל כל אחד שגר באופקים, בשדרות, בדימונה, בבאר-שבע ובנצרת עילית צפונה, כל אחד רוצה להיות יותר קרוב לאזור הביקוש גם ברמה הקהילתית, הקליטתית, התרבותית וגם בגלל הקרבה לילדים שלו.

חביב קצב: זה דבר מאוד טבעי ומאוד לגיטימי.

חביב קצב: השאלה שעומדת על הפרק, ואני מחדד אותה בצורה הברורה ביותר, אם זה לא מקרה רפואי חד-משמעי אפילו אין שיקול דעת לפקיד אלא כשרופא ועדה מאשר, אנחנו נותנים, או צפיפות שהיא זועקת.

חביב קצב: בנושא הצפיפות לנו אין הרבה מקרים והרוב המכריע אצלנו הוא הנושא הרפואי כי מספר הנפשות הממוצע במשפחות עולים בדרך כלל – פרט לעולים מאתיופיה – זה מספר יחסית נמוך.

חביב קצב: לנושא הרפואי בהחלט ניתן מענה ואנשים ממתינים לדירות.

חביב קצב: זאת הדילמה באופן הברור ביותר שהיא מונחת כאן בצורה הברורה ביותר וכך אנחנו מתמודדים.

חביב קצב: אין לנו עודף פתרונות ואנחנו כאלה נוקשים ואכזריים שלא מממשים אותם אלא אנחנו עובדים ובשיטת הפינצטה מוצאים פה ושם דירה מתאימה לאותו אדם.

חביב קצב: לא פעם יש לנו מקרים שהם מקרים מאוד מוצדקים, אישרנו להם באישור רופא החלפת דירה ונותנים לאנשים האלה הצעה, ועוד הצעה ועוד הצעה, אבל הם מסרבים.

יורי שטרן: אני שואל לפי איזה קריטריונים מחליטים לבנות או לא לבנות בתי אבות והוסטלים ואיך זה מתחלק בין השכונות בערים הגדולות.

יורי שטרן: שוב אני חוזר לדוגמה של שכונת גילה שהיא שכונה קלאסית לבניית הוסטלים, אבל חוץ מהמוסד הזה של פרזות אין בה הוסטלים.

מרים בר-גיורא: כספי ציבור לא הולכים היום לבנייה של מוסדות לעצמאיים ואנחנו כמשרד כמעט ולא מכניסים אנשים עצמאיים לבתי אבות אלא רק במקרים מאוד מאוד מיוחדים.

מרים בר-גיורא: אדם בן 90 שגר עם המשפחה שלו, הוא מתפקד כאילו בצורה עצמאית אבל הוא חי במשפחה רב-דורית, בדירה קטנה, יש שם סכסוכים והם לא רוצים לגו ביחד וכדומה, אז אותו נכניס לבית אבות.

מרים בר-גיורא: כאמור, אנחנו לא מכניסים אנשים עצמאיים לבית אבות ולשם זה קיים הדיור המוגן.

ישראל שוורץ: שאלתם כמה דירות חדשות מתווספות לשיכון הציבורי, ואני לא כולל כאן הוסטלים כי לגבי הוסטלים שרה תענה – פחות או יותר 150-100 דירות מתווספות מדי שנה לשיכון הציבורי שאלה הן דירות נ"ר.

ישראל שוורץ: אלה דירות גם לעולים וגם לוותיקים.

ישראל שוורץ: לגבי החלפת דירה, אמרנו, זה או בריאות או צפיפות ואין שיקול דעת לפקיד.

ישראל שוורץ: בדרך כלל רוב הבקשות הן כאלה אנשים רוצים לעבור מהפריפריה למרכז ולא להפך ובמרכז אין דירות.

ישראל שוורץ: אם יש בקשות של אנשים שרוצים לעבור, השאלה אם יש דירות או אין.

ישראל שוורץ: בדרך כלל אנשים רוצים לעבור למקומות היותר טובים.

ישראל שוורץ: אנחנו היום מקיימים דיונים עם משרד האוצר בניסיון למצוא – ואני לא יודע אם נצליח או לא – מסלול.

ישראל שוורץ: יש סקר על שוק השכירות ומסתבר שחלק נכבד מהדירות הן דירות שבעלי הבתים מוכנים ורוצים להשכיר לתקופות ארוכות ולא לשנה או שנתיים.

ישראל שוורץ: אם הם מוצאים דייר שישלם את שכר הדירה, הם מרוצים.

ישראל שוורץ: אנחנו מנסים למצוא דירות כאלה, וזה לא פשוט, שיושכרו בלי מעורבות הדירה.

ישראל שוורץ: כלומר, השוכר יעמוד מול המשכיר וכמובן יהיה הגיבוי הכספי שלנו.

הראל בלינדה: הרכיב השני זה סבסוד הריבית.

הראל בלינדה: על-פי החלטת הממשלה לאותם זכאים שרוכשים את הדירות מגיעה משכנתה בריבית מסובסדת.

הראל בלינדה: סבסוד הריבית ממומן גם הוא מתוך ההכנסות האלה.

הראל בלינדה: זכאי שקונה את הדירה, לפי החלטת הממשלה יכול ללכת לבנק ולפי תנאי המבצע הוא מקבל משכנתה מכספי בנק אבל עם סבסוד של הריבית מטעם המדינה והמדינה צריכה לשלם עבור הסבסוד הזה כאשר המקור למימון מגיע מהכספים האלה.

הראל בלינדה: הרכיב השלישי שהוא הרכיב המכריע הוא אותו שיפוי שדובר עליו על דירות עמיגור כאשר יש הסכם חתום בין המדינה לבין הסוכנות היהודית.

הראל בלינדה: בגדול מתוך סדר גודל של 10,000 דירות שנמכרו עד היום, נמכרו קצת למעלה מ4,000- דירות ששייכות לסוכנות וצריך לומר שאלה סכומים גדולים מאוד.

הראל בלינדה: אני יכול לומר שבחודשים האחרונים המבצע הזה הוא בגירעון.

הראל בלינדה: זאת אומרת, ההכנסות שנכנסות קטנות יותר מההוצאות לארבעת הנושאים שציינתי.

שרה צימרמן: אמרה פה תמר מיארה שאין בעיה, אמר פה אורי זניר שיש לו בעיה עם דירות מעל 15 אלף שקלים.

שרה צימרמן: אני רוצה שיהיה ברור שבסוף שנת 2000 הוספנו עוד שמונה מיליוני שקלים לנושא של שיפוצים שזה שליש מהתקציב השנתי.

שרה צימרמן: התקציב הוא בערך 24 מיליון שקלים ובסוף השנה משרד השיכון החליט לתת עוד שמונה מיליון שקלים.

שרה צימרמן: מה הבעיה של אורי זניר.

שרה צימרמן: אנחנו אומרים שדירה שהשיפוץ שלה מעל 15 אלף, תבוא ותראה לנו את המפרט כי אנחנו רוצים לראות מה זה כי לפעמים מלקקים גם את כל מה שלא צריך.

שרה צימרמן: זה לא שאין כסף אלא שהוא צריך לבוא לאישור.

שרה צימרמן: יכול להיות שאם הוא יביא לכם עכשיו בקשה של כל מיני דירות מעל 15 אלף, ההבנה של זה תהיה לא נכונה.

שרה צימרמן: זה לא שלא נותנים אלא פשוט מבקשים לאשר.

שרה צימרמן: מה שהוא אמר פה, שיש הרבה דירות באשקלון שלא אישרו לו, זה אני לוקחת על עצמי לבדוק כי זה לא נראה לי.

שרה צימרמן: כי אם דירה צריכה 15 או 20 אלף שקל לשיפוץ דירה, באה משפחה זכאית, צריך לשפץ אותה.

שרה צימרמן: בעמידר ועמיגור יש הליך שנקרא ביקורי מאגר.

שרה צימרמן: זאת אומרת, הם צריכים פעם בשנה לעבור על כל הדירות ולעלות על דברים כאלה.

שרה צימרמן: יכול להיות שמישהו נסע לחו"ל ולא דיווח והדירה עומדת ריקה.

שרה צימרמן: לגבי ההוסטלים.

שרה צימרמן: מדי שנה יש לנו תקציב של סדר גודל של 150 מיליון שקלים.

שרה צימרמן: בתקציב הזה אנחנו במסגרת הוועדה עושים שלושה דברים.

שרה צימרמן: קודם כל, אנחנו מנסים בתקציב הזה לעשות את המקסימום של הפתרונות ואי לכך אנחנו מחפשים בעיקר את הפתרונות הזולים.

שרה צימרמן: לפני הוסטלים אנחנו מנסים בתוך השיכון הציבורי למצוא כמה שיותר דירות או גדולות אפשר לחצוץ אותן, או דירות שדווקא מתאימות לקשישים כי הן בקומות התחתונות ולהסב אותן.

שרה צימרמן: זאת אומרת, מנסים בתוך המלאי הקיים לעשות את המקסימום על-מנת להקצות את הדירות לקשישים.

שרה צימרמן: הפתרון השני הוא פתרון של בניית הוסטלים וגם כאן יש חלוקה לשתי קטגוריות כאשר האחת היא עמיגור שבונה על קרקעות שלה, כאשר היא מביאה מתקציבה כספים שהיא לוקחת מתרומות.

שרה צימרמן: זאת אומרת, יש לה קשרים עם תורמים, היא מקצה חלק מהכסף ואנחנו חלק מהכסף.

שרה צימרמן: זה גם פתרון טוב למשרד השיכון משום שהעלות היא חלקית.

שרה צימרמן: עמיגור בא בהתחלה עם אלפי פתרונות דיור ואנחנו נענינו ועשינו הסכמים אבל הם מטפטפים אותן מאוד מאוד לאט.

שרה צימרמן: כנראה שהתרומות לא זורמות כפי שהם צפו מראש, אבל כמובן צריך לקבל את סדר העדיפות משום שזה פתרון זול יחסית.

שרה צימרמן: הפתרון האחרון והיקר ביותר הוא ההוסטלים.

שרה צימרמן: לבנות הוסטל אחד של מאה דירות, זה סדר גודל של 35-30 מיליון שקל.

שרה צימרמן: צא וראה שב150- מיליון אתה יכול לעשות ארבעה-חמישה הוסטלים שנותנים 500-400 פתרונות דיור.

שרה צימרמן: אם אנחנו מסתכלים אחורנית, בתוספת ההסבות, החציצות ועמיגור, אנחנו מגיעים לסדר גודל של אלף יחידות דיור בשנה במסגרת הוועדה הזו כאשר בעתיד, מכיוון שהפתרונות האחרים ילכו ויקטנו ותהיה רק בנייה חדשה, יהיו פחות.

שרה צימרמן: שאלו למה אנחנו לא בונים בגילה.

שרה צימרמן: משרד השיכון יכול לתכנן הוסטל איפה שהקרקע היא שלו ובטיפולו, אם מדובר בשכונה לגמרי חדשה או שזו שכונה שהיא בשלבי בנייה.

שרה צימרמן: היכן שהשכונה כבר מאוכלסת, כדי למצוא קרקע לבנות שם, בדרך כלל זה בעיה.

שרה צימרמן: בקרקעות שמינהל מקרקעי ישראל הקצה למשרד השיכון לבנייה, שם אנחנו משתדלים בכל שכונה לבנות הוסטל אחד או שניים, תלוי בגודל השכונה.

שרה צימרמן: אנחנו לא יכולים לצפות מראש אם יהיו שם עולים, כן או לא, אבל בדרך כלל בשכונות שלנו יש הרבה מאוד עולים, כך שאת הבעיה הזו אנחנו פותרים.

שרה צימרמן: איפה שכבר הקרקע היא לא שלנו או השכונה מאוכלסת ויש שם מקטעים קטנים של קרקעות ובא ראש העיר ורוצה להקצות את זה למשרד השיכון, יש כמה מקרים כאלה כמו גבעתיים, בת-ים.

שרה צימרמן: אם אכן ראש העיר באמת מוכן להעביר את הקרקע הזו לקרקע לדיור מוגן, אנחנו בהחלט שוקלים להוסיף את זה לפרוגרמה.

שרה צימרמן: אני לא חושבת שהיה לנו עד היום מקרה שבסופו של דבר בא על פתרונו ובאמת הקרקע עברה אלינו וזה הוסדר.

שרה צימרמן: בדרך כלל מדברים ובסוף זה לא מוסדר, כאשר בדרך כלל העירייה מתחרטת או זה לא מסתדר עם המינהל וכולי.

ליאורה זיידמן: בשכונות החדשות שאנחנו מתכננים, בכל אחת מהשכונות יש הקצאה למגרש שמיועד להוסטל שייבנה בעתיד על-ידינו או על-ידי יזם פרטי, אבל הוא קיים בתכנון.

ליאורה זיידמן: גם אם היום העירייה אומרת שיש מגרש ומבקשת שנבדוק אם אפשר לתכנן בו הוסטל או לא, כדי להכשיר אותו למצב שאפשר לתכנן בו הוסטל, לבדוק שלא תהיינה התנגדויות, לדאוג שבאמת הוא יהיה סביר מבחינה כלכלית, לבנות יחידות דיור ולתת את כל הפתרונות לתכנון הפיזי, זה גם תהליך של שנתיים-שלוש וזה לא פתרון זמין.

אמנון כהן: ביקשתי מחברת עמידר ומכל החברות המשכנות הנוספות לקבל תוך חודש דוח ביצוע אכלוס של דירות פנויות.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לדעת כמה דירות מתוך הדירות הריקות בתהליך אכלוס.

אמנון כהן: בנושא של זכאות או הארכת זכאות משנתיים לשלוש, יש לנו פניות רבות שזה גורם להם לטרחה רבה, נפנה בקשה לשר הבינוי והשיכון המיועד כדי שישקול אם מבחינה מקצועית זה לא מהווה בעיה להאריך את תקופת הזכאות לשלוש שנים.

אמנון כהן: החברות המשכנות יעבירו אלינו מצב דירות עדכני כדי שנדע מה פנוי ומה לא פנוי.

אמנון כהן: כנ"ל נתונים לגבי דירות שאין אפשרות לגור בהן.

אמנון כהן: ברור מאליו שאני מבקש שאת כל הבקשות שהעברנו לחברות המשכנות ולמשרד השיכון – הפניות שקיבלו חברי הכנסת - תשתדלו לפתור על הצד הטוב ביותר כי אנחנו עומדים בלחצים מאוד כבדים כאשר לפעמים בפנייה אחת מעורבים כל חברי הכנסת.

אמנון כהן: אתם יודעים שאנחנו מייצגים ציבור רחב שמצפה לטיפולנו.

אמנון כהן: סיכמנו כאן שנעשה רשימה של כל הבקשות שהתקבלו אצל חברי הכנסת ונרצה לקבל תוך חודש את כל התשובות.

אמנון כהן: אם נראה לנכון שנצטרך לקיים עוד דיון בנושאים האלה, אכן נקיים אותו.

אמנון כהן: אני מודה לכם.