הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 15, פרוטוקול מספר 4, 1999-11-02 09:30

אמנון כהן: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה, הנושא שעל סדר היום: פניות ציבור של דיירי הדיור הציבורי מבחינת תחזוקת הדירות והשירותים שניתנים על ידי החברות המשכנות.

אמנון כהן: אני רוצה לציין שהדיון היום הוא אחד מתוך סידרת דיונים שתקיים הוועדה בנושא הדיור הציבורי, בנושא קשישים, נזקקים, וייתכנו עוד מספר מיפגשים עד שנמצה את הדיון.

אמנון כהן: אבקש מהנוכחים להציג את עצמם.

אמנון כהן: (הנוכחים מציגים עצמם)

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: מגיעות אלינו תלונות רבות על ההחזקה של הדירות האלה.

אמנון כהן: היות ולרוב מדובר באוכלוסיה קשישה, חלשה, עולים חדשים וכו' שקשה להם להחזיק את הדירה בכוחות עצמם, רצינו לדעת מה הקריטריונים להם זכאים דיירי הדיור הציבורי.

אמנון כהן: כלומר, איך הם יכולים לזכות שהבית שלהם ישופץ מדי פעם בפעם.

אמנון כהן: אני מבקש לשמוע על כך פרטים מכל הנציגים היושבים כאן ולראות מה אפשר לעשות, ולמה יש פה מכתבים שלא נענים בכלל ולמעשה מגיעים לאוזן לא קשובה.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לראות איך נוכל לסייע, מבחינת הדרכים, אולי לא כולם מכירים את הדרך, למי לפנות, איך לפנות, ומה הקריטריונים שיזכו אותם בתמיכה הזאת.

אמנון כהן: אתן קודם את זכות הדיבור לחברת-הכנסת סופה לנדבר שזו לה קדנציה שניה בוועדה הזו.

אמנון כהן: גם היא מקבלת הרבה מאוד פניות בנושא הדיור הציבורי והיא גם ביקשה לקיים את הדיון בנושא הזה.

אמנון כהן: חברת-הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: ביורוקרטיה היא תמיד ביורוקרטיה, אבל חייבים למנוע אותה.

סופה לנדבר: מגיעים אלינו מכתבים עם בקשה להחלפת דירות של עמיגור, עמידר או חברות מסוג כזה, ואני שואלת, איך עושים את זה?

סופה לנדבר: בגלל שלא ייתכן שדירה הופכת להיות בית סוהר לבן אדם.

סופה לנדבר: לא ייתכן דבר כזה שבתקנון של החברות האלה לא יהיה ענין של החלפת דירות.

סופה לנדבר: זה דבר אחד.

סופה לנדבר: דבר שני, אתה כבר אמרת אדוני היושב ראש, שלעיתים קרובות הדירות האלה נמצאות במצב כזה שצריכים לשפץ אותם.

סופה לנדבר: האם בתקנון של החברות הציבוריות יש ענין של שיפוץ או שבן שאם משהו מתקלקל בדירה זה נשאר עד סוף החיים שהוא נמצא בדירה?

סופה לנדבר: אני לא חושבת שזה בסדר, מפני שהקימו את החברות האלה כדי לשרת את הציבור ולא כדי שבן אדם יסבול בדירה.

סופה לנדבר: ועוד דבר ביורוקרטי - תשלומים עבור שכירות.

סופה לנדבר: מדי פעם אני מקבלת מכתבים מאנשים שכותבים לי שפתאום מעלים להם את שכר הדירה, ומדובר בנכים, בקשישים שהמצב הסוציו-אקונומי שלהם, לא רק שלא משתנה אל הופך להיות יותר גרוע, וכל שנה הם צריכים להגיע לחברה ולשנות את תנאי התשלומים.

סופה לנדבר: אני רוצה לשמוע תשובות לשלוש השאלות אלה.

אמנון כהן: בענין החלפת דירה, אני רוצה להוסיף.

אמנון כהן: משפחה זכתה בדירה של שלושה חדרים והיו להם ארבעה ילדים.

אמנון כהן: הילדים גדלו ועזבו את הבית, ונשארו בבית רק ההורים.

אמנון כהן: אני חושב שבמקרה כזה אפשר להחליף, לתת להם דירה של שני חדרים, ואת הדירה של שלושה חדרים לתת למישהו אחר שיש לו ילדים.

אמנון כהן: כך לא יהיה מצב שאתה חייב לגור באותה דירה כל החיים.

אמנון כהן: ועוד דוגמה, נניח שמצבה של משפחה מסויימת שבשעתו קיבלה דיור סוציאלי, הוטב, ואחרי מספר שנים המשפחה הסתדרה ויש לה היום עסקים, והיא יצאה מהמעטפת הזאת.

אמנון כהן: אז איך הם יוצאים החוצה?

אמנון כהן: איך אתם בודקים את זה?

אמנון כהן: הם כבר לא זקוקים לדיור הציבורי, והיום מישהו אחר עומד בתור כבר הרבה מאוד שנים ורוצה לזכות בדבר הזה.

אמנון כהן: איך מתבצע הנושא הזה?

אמנון כהן: אלי זזון, מרכז "קול בשכונות", בבקשה.

אלי זזון: שלום לכולם, קוראים לי אלי זזון, ואני נציג "קול בשכונות".

אלי זזון: פתחנו סניפים בכל הארץ, אבל המרכז שלנו נמצא במתנ"ס ברח' שטרן בקרית יובל, ומשם אנחנו פועלים.

אלי זזון: כמעט כל יום אנחנו מקבלים תלונות מהציבור שהדירות שלהם מתפוררות, צנורות מתפוצצים, חלונות לא אטומות ונכנס גשם לתוך הבית.

אלי זזון: הם פונים לחברות המשכנות ולא מקבלים תשובה.

אלי זזון: מחכים כמה חודשים, ובכלל אם באים לעשות להם את התיקונים.

אלי זזון: דבר שני, יש אנשים שמקבלים קצבה מביטוח לאומי, ופתאום השכר דירה שלהם עולה מ145- שקלים ל645- שקלים, והם פונים אלינו.

אלי זזון: יש לנו מאות פניות כאלה.

אלי זזון: קיבלתי את ההודעה על הישיבה רק אתמול ולא הספקתי לארגן את כל האנשים האלה.

אלי זזון: החוק של חברת-הכנסת תמר גוז'נסקי חוקק ביולי 1998 ועדיין לא מפעילים אותו, ואני רוצה לשאול למה לא מפעילים את החוק הזה?

אמנון כהן: יעקב ג'בלי, בבקשה.

יעקב ג'בלי: שמי יעקב ג'בלי מ"קול בשכונות" ואני דייר של עמידר.

יעקב ג'בלי: אדבר קודם על הבעיה הספציפית שלי.

יעקב ג'בלי: כמעט את כל השיפוצים אצלי בבית עשיתי בדרך לא דרך, החל מהדוד שמש שהייתי צריך להחליף, ועמידר אמר לי: אנחנו לא מחליפים לך את זה, ועד המים שנוזלים בחורף מחלונות העץ המתפורר.

יעקב ג'בלי: יש לי 5 ילדים קטנים ואני גר בקומה שמינית.

יעקב ג'בלי: כל מי שנכנס אלי ממש נבהל.

יעקב ג'בלי: כי הילדים הקטנים שלי מתרוצצים בבית שאין בו סורגים, וכשאני פונה לעובדת הסוציאלית בענין החלונות והסורגים, הם אומרים לי: אין תקציב, ואנחנו לא מתקנים את זה.

יעקב ג'בלי: וכבר שמונה שנים שאני פונה אליהם, באותו ענין.

יעקב ג'בלי: אני מטפל גם במקרים של אנשים אחרים, כמו למשל, אשה שגרה בקומת קרקע, הבלטות שלה מתפוררות, מתנדנדות, נכנסים לה עקרבים ונחשים מתחת לבלטות, והיא כמעט לא גרה בדירה כי היא פשוט מפחדת לגור שם.

סופה לנדבר: אבל הדירה הזו במצב חירום, אז למה החברה לא מתקנת?

סופה לנדבר: יעקב ג'בלי: היא פנתה לעמידר, אז או שהם אומרים לה: לא מתקנים או שאומרים לה: אין תקציב.

סופה לנדבר: אני הלכתי לדבר בענין הסורגים שלי, ענו לי במלים אלה: אתה דייר שמה, אתה תתקן את זה.

אמנון כהן: גילה דהאן, בבקשה.

גילה דהאן: שמי גילה דהאן, ואני פעילה בעמותת סנגור קהילתי בבאר שבע.

גילה דהאן: 32 שנים הייתי דיירת עמידר, ותמיד היו לי תיקונים וכל מיני תלונות, אף פעם לא נעניתי, תמיד קיבלתי אותה תשובה, כמו כולם: אין תקציב.

גילה דהאן: לפני שנתיים, עברתי לדירה אחרת, היתה איזה שהיא בעיה שהיו חייבים לפנות אותי מהדירה, ולהעביר אותי לדירה חלופית.

גילה דהאן: כשהגעתי לדירה החלופית ממש חשכו עיני.

גילה דהאן: גרה שם משפחה עם 5 ילדים, 7 נפשות בבית, שנתיים לא היה להם מים חמים בבית.

גילה דהאן: לא התקלחו שנתיים.

גילה דהאן: בקושי אפשר היה לנעול את הדלתות.

גילה דהאן: חלונות לא היו נפתחות, וכל הקירות היו עם טחב ממש לא נורמלי.

גילה דהאן: ממש פחדתי לקחת על עצמי את האחריות ולקבל את הדירה הזאת, אבל מחוסר ברירה קיבלתי אותה.

גילה דהאן: כשבאו לבדוק ראו שבאמת צריך שם שיפוץ כללי.

גילה דהאן: אז הם הציעו לי שאקח על עצמי את השיפוץ והם ישלמו לי.

גילה דהאן: שיפצתי, הוצאתי המון כסף, ומה שקיבלתי מהם, סך הכל, 6,000 שקל שזה בקושי הספיק לסיוד הבית ולעוד כמה דברים.

גילה דהאן: ממש היה מצחיק הסכום שקיבלתי מהם.

גילה דהאן: אז אני שיפצתי את הבית שלי, אבל לא כל אחד יכול להרשות לעצמו לשפץ את הבית כמו שהוא רוצה.

סופה לנדבר: לפני שנכנסת לדירה היה שם שמאי שהעריך את הוצאות השיפוץ?

גילה דהאן: כן, היה מישהו.

יגאל אסף: תני לנו בבקשה את הכתובת של הדירה החדשה.

גילה דהאן: הכתובת היא: רח' טבנקין, שכ' ה', בלוק 8 דירה 39, באר-שבע.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: לונה אבוקסיס, בבקשה.

לונה אבוקסיס: שמי לונה אבוקסיס, אני אם חד-הורית ל4- ילדים, גרה בדיור ציבורי כבר 17 שנים.

לונה אבוקסיס: תמיד שאני הולכת לעמידר לבקש שיתקנו לי איזה תיקון, אני נתקלת בדלתות סגורות, שאין תקציב, ואין תקציב.

לונה אבוקסיס: ארונות המטבח בדירה שלי הם משנות ה50-, מי שיודע מה זה מטבח משנות ה50-, אז יבין למה אני מתכוונת.

לונה אבוקסיס: אני אומרת לרכז שלנו תחליפו את המטבח, השיש נופל, הכל מתפורר, והתשובה שלהם: אין תקציב, תמתיני.

לונה אבוקסיס: ואני מחכה כבר שלוש שנים, ולא מסדרים לי את המטבח.

לונה אבוקסיס: היתה לי עוד בעיה של דוד שמש, מהברד שהיה בחורף ניזוק דוד השמש.

לונה אבוקסיס: אבל החליפו לי רק את הקולטים, ואת הדוד לא החליפו לי, נשארתי בלי מים חמים כל החורף.

לונה אבוקסיס: יש לנו בבלוק בעיה של כל הדיירים, החלון של המרפסות כל הזמן זז, והגלגלים נופלים.

לונה אבוקסיס: הם מודעים לבעיה הזאת, כל שני וחמישי הגלגלים נופלים, ואי-אפשר לסגור את הדלת.

לונה אבוקסיס: אני מדברת על הגלגלים שסוחבים את החלון במסילה.

לונה אבוקסיס: ותמיד אין תקציב ואין תקציב.

לונה אבוקסיס: האם אני אמורה לחיות בבית שהחלון לא נסגר בחורף?

לונה אבוקסיס: המעקה שבמרפסת ששם אני תולה את הכביסה ממש מתנדנד, ואני יכולה ליפול משם.

לונה אבוקסיס: והם כל הזמן אומרים אין תקציב ולא מתקנים.

סופה לנדבר: כמה את משלמת עבור הדירה הזאת כל חודש?

לונה אבוקסיס: 116 שקל לחודש.

יגאל אסף: תני לי בבקשה את הכתובת.

לונה אבוקסיס: דרך מצדה 208/53, באר שבע.

לונה אבוקסיס: אני מזמינה לבוא ולראות באיזה מצב אנחנו חיים בבית.

אפרת ענבר: שמי אפרת ענבר, ואני רכזת פעילות קהילתית בעמותת סנגור קהילתי.

אפרת ענבר: לדעתי, חשוב מאוד שגורמים בכירים מתכנסים, כמו כל היושבים כאן, ודנים בנושא הדיור הציבורי.

אפרת ענבר: אני חושבת שזה המקום להעלות בעיות, וטוב מאוד שמגיעים דיירים ומעלים את הבעיות שלהם, ואותן בעיות ייפתרו.

אפרת ענבר: אבל צריך להסתכל על הראייה הכוללת.

אפרת ענבר: אני חושבת שהכנסת עשתה עבודה ארוכת טווח והשקיעה זמן ותקציבים.

אפרת ענבר: הגיעו לדיונים האלה גם בכירים מחברות הדיור הציבורי.

אפרת ענבר: בגלל כל הדברים שמעלים פה הוחלט שהפתרון הוא באמת לקראת חקיקה.

אפרת ענבר: ואני חושבת שכל הנציגים שיושבים כאן יודעים שיש חוק שכבר עשה את כל העבודה כדי להבטיח שתהיה אחריות של החברה לבלאי הסביר, ולמה שצריכה דירה להיות כדי שתהיה במצב נאות, וכדי שדיירים ידעו מה החובות שלהם כלפי החברה, ומה החובות של החברה כלפיהם בנוגע לשיפוצים.

אפרת ענבר: אני יודעת שיש את המיפרט שמשרד השיכון כבר יושב עליו שנה, ומה שנשאר זה שמשרד האוצר יאשר ויתקצב אותו.

אפרת ענבר: לדעתי, כל מי שנמצא פה ושומע את כל הבעיות שמעלים כאן הדיירים, צריך להגיע למסקנה שהפתרון הוא לפעול ביחד ליישום החוקים שנתקבלו בנושא הדיור הציבורי.

אפרת ענבר: דיברתי עם שלומית והיא אמרה לי שאם יש לנו פתרונות שנעלה אותם על הכתב ונביא אותם.

אפרת ענבר: עשינו זאת ואשמח להעביר לכם אותם.

אפרת ענבר: אז ככה, קבוצה מדיירי עמידר בבאר שבע, וקבוצה של דיירי השיכון הציבורי מירושלים, העלינו על הכתב את הנקודות העיקריות שאנחנו חושבים שצריכים להיות במיפרט, ואשמח לחלק את הנייר שהוצאנו ושתקחו את הנתונים בחשבון.

אפרת ענבר: העברתי לוועדה רשימה של הרבה אנשים עם הרבה מאוד בעיות שחוזרות על עצמן.

אפרת ענבר: בעיות של מים חמים; נזילות מהגג; תריסים וחלונות - אני לא מדברת על כך שהילד שבר את החלון, ובאמת הדיירים אחראים לתקן אותו - שנשברו עם הזמן נשברו ונהרסו; מטבחים שנהרסו; רטיבות כתוצאה מפיצוצים כאלה או אחרים.

אפרת ענבר: לכן, אני חושבת שהפתרון הוא לתקצב את החברות, אני לא חושבת שחברות הדיור הציבורי לא רוצות לתת את השירות לדיירים.

אפרת ענבר: בזמנו היינו בפגישה עם מי שהיתה אז מנכ"לית חברת עמידר, תמר הרטוב-מיארה.

אפרת ענבר: העברנו אליה רשימה של 52 דיירים, ואכן, בסופו של דבר קיבלנו תשובות, אבל 50% מהתשובות הן או שזה לא בסל השירותים או שאין תקציב.

אפרת ענבר: זאת אומרת, יש נכונות של החברה לנסות לתת מענה לפניות הדיירים, אבל אנחנו רואים שאין תקציב או שזה לא בסל השירותים, ואם זה לא בסל השירותים אז סביר להניח שאין תקציב.

אמנון כהן: חלק מהבקשות נענו?

אפרת ענבר: אמרתי שאנחנו רואים שיש נכונות של החברה, ובערך 40% באמת זה או שאין תקציב או שזה לא בסל השירותים.

אפרת ענבר: בכל אופן, מהתשובות שהגיעו לידינו אנחנו מבינים ושהרכזים הלכו וראו שאכן זיפות הגג התבצע, יש דברים שהחברה כותבת לדיירים שאכן היא ביצעה.

אפרת ענבר: 5% מהתשובות זה שהנציג יגיע לבדיקה.

אפרת ענבר: 19% מהתשובות אומרות שהתיקון אינו בסל השירותים.

אפרת ענבר: 19% מהתשובות אומרות שהתיקון יתבצע כאשר יהיה תקציב.

אפרת ענבר: זאת אומרת, סך הכל 40% של דברים שהחברה אומרת, הייתי יכולה לתקן אבל זה לא בסל השירותים או שאין לי תקציב.

אמנון כהן: כמה תוקנו בפועל?

אפרת ענבר: ב40%- מהתשובות נאמר שבוצע תיקון.

אפרת ענבר: לצערי לא עברתי על כל התשובות, ולא הצלחתי ליצור קשר עם האנשים לפני הישיבה כאן כי הזמן היה קצר, אבל אני יודעת שזה לא ממש מדוייק.

אפרת ענבר: יש לנו, למשל, מקרה של אדם שכבר 4 שנים סובל מסתימה מאוד בעייתית בביתו ואין לו מים בדירה.

אפרת ענבר: ביקרנו בביתו עם הרכז וסוכם שהדייר יפנה את חפציו ואז החברה תיכנס לבצע את התיקון.

אפרת ענבר: אבל 4 שנים הדייר מתלונן על הבעיה הזו.

אפרת ענבר: היו"ר אמנון כהן: והוא משלם את שכר הדירה?

אפרת ענבר: כן.

אפרת ענבר: והתשובה שהגיעה היא שבאופן חריג פתרו לו את הבעיה של הסתימה.

אפרת ענבר: כאשר אנחנו יודעים שהיינו שם עם הרכז, והבעיה עוד לא נפתרה.

אפרת ענבר: ייתכן שהלכו לשם ורצו לתקן.

אפרת ענבר: אני יודעת שיש מקרים שמתקנים, בעיקר זיפות גגות.

אפרת ענבר: אבל הרבה דברים, גם עם הרצון הטוב של החברה, לא מבצעים.

אמנון כהן: גב' אאידה וז'ניקוב מעמותת עולים למען קליטה, בבקשה.

אאידה וז'ניקוב: (הגברת מדברת רוסית והתרגום נעשה על ידי שלומית קואולמן) יש להם הרבה בעיות דומות, ממה שהיא שמעה, ובשיתוף פעולה עם משרד הקליטה הם מנסים לפתור אותן.

אאידה וז'ניקוב: הם פועלים באזור באר שבע.

אאידה וז'ניקוב: כשמפנים אותם לדירות עמידר, החברה אומרת להם שהם צריכים לשפץ את הדירות בעצמם, ועמידר מסייעת ב500- שקל .

אאידה וז'ניקוב: בזמן האחרון גם לא מבטיחים את 500 השקל, אומרים להם שהם צריכים לעשות את השיפוץ בעצמם.

סופה לנדבר: אם דייר בעצמו פונה לחברה, מסרבים לו בטיפול?

אמנון כהן: היא טוענת שאחרי שפונים אליהם, הם מפעילים את הקשרים או יחסים או את כוח וכל זה, אז הם נענים.

אמנון כהן: לפני זה לא.

אמנון כהן: ד"ר יצחק יגודייב, ממלא מקום ראש עיריית רמלה, ואחראי על מרחב הקליטה, בבקשה.

ד"ר יצחק יגודייב: כבוד היושב ראש, כבוד חברת-הכנסת סופה לנדבר, נציגי המשרדים השונים.

ד"ר יצחק יגודייב: אני רוצה להגיד שמצד אחד אני לא יכול להוסיף צבע לכל מה שאני רוצה להגיד, כי יושב ראש הוועדה היה בן עירנו, ומילא את התפקיד אותו אני ממלא היום, כך שאני לא יכול להוסיף משפט לא נכון כי הוא יכול לתקן אותי.

ד"ר יצחק יגודייב: מצד שני, הוא מכיר את הבעיות של העיר שלנו מקרוב, וזה מאוד מחמיא לנו.

ד"ר יצחק יגודייב: עקבתי אחרי תגובה של נציג עמידר, והדבר שאמרה עכשיו הגברת ממש הפתיע אותם.

ד"ר יצחק יגודייב: אני רוצה לתמוך בדבריה ולהגיד שיש לי הרבה עובדות בשטח של קשישים שקיבלו דירות מעמידר, ומקשים עליהם מבחינת תקציב.

ד"ר יצחק יגודייב: יש תקציב לחברת עמידר לשיפוץ, אבל היא מעמידה את הדיירים לפני ברירה ואומרים להם, למשל כך: אם נשפץ לכם קירות, חלונות, וכו', אז לא נעשה לכם ארונות מטבח.

ד"ר יצחק יגודייב: דברים כאלה.

אמנון כהן: זאת אומרת, יש תקציב מסויים, אתם תחליטו למה מייעדים אותו.

תמר הרטוב-מיארה: לא, החברה מחליטה מה לתקן.

תמר הרטוב-מיארה: ד"ר יצחק יגודייב אנשים שמקבלים דירות עמידר, ממתינים בתור הרבה שנים.

תמר הרטוב-מיארה: לפי הקריטריונים שנמצאים במשרד הקליטה, זכאים לקבלת דירות עמידר קשישים חולים או אנשים מסכנים שבכלל - - -

יגאל אסף: זו החלטת ממשלה.

ד"ר יצחק יגודייב: זה בסדר, אבל, לפי ההצטברות של המספרים, התור מגיע לכל אחד לא לפני 7 שנים.

ד"ר יצחק יגודייב: אז אותו מסכן שעומד בתור, כאשר נותנים לו דירה ואומרים לו, אנחנו נעשה לך זה, ולא נעשה לך זה, הוא חוטף את הדירה מכיוון שאין לו זמן למחשבה.

ד"ר יצחק יגודייב: אם יגיד לא, אז הוא לא יקבל את הדירה והוא ימשיך לחכות בתור.

ד"ר יצחק יגודייב: דוגמה אחרת.

ד"ר יצחק יגודייב: זכאי דיור ציבורי גרים בעיר מסויימת ויש להם שם קרובי משפחה, ילדים או חברים, ואומרים להם, זו הדירה, רוצים - תקחו, לא רוצים - תקבלו דירה בעיר אחרת.

ד"ר יצחק יגודייב: אתם מבינים, זו הבעייתיות של המצב, אי-אפשר להשלים עם דבר כזה.

ד"ר יצחק יגודייב: רמלה מונה 65 אלף תושבים.

ד"ר יצחק יגודייב: יש לנו בערך 15 אלף בתי אב, ויש לנו 1,398 דירות עמידר.

ד"ר יצחק יגודייב: הדירות האלה ברובן במצב בלתי סביר.

ד"ר יצחק יגודייב: לפני שבאתי לתפקיד של ממלא מקום ראש עיריית רמלה עבדתי כרופא משפחה ולעיתים קרובות יצאתי לביקורי בית.

ד"ר יצחק יגודייב: נכנסתי לדירות וראיתי באיזה מצב אנשים חיים, אי-אפשר לתאר את זה.

ד"ר יצחק יגודייב: צריך היה לצלם ולהביא את התמונות לכאן כדי שתראו איך אנשים חיים, זה פשוט מזעזע.

ד"ר יצחק יגודייב: אני בטוח שיעקב אלמוג שמייצג את מחלקת הרווחה בעיריית רמלה, יביא דוגמאות על מצבן הבלתי סביר של הדירות, וכך גם הגב' לינדה סבג, ואני פונה אליך, אדוני היושב ראש, ולחברת-הכנסת סופה לנדבר שתתייחסו לנושא הזה כי המצב בלתי נסבל.

ד"ר יצחק יגודייב: מישהו צריך לשים לב לדבר הזה.

ד"ר יצחק יגודייב: יש לנו ברמלה בניינים בעייתיים, למשל, בבנין אחד גרים כאלה שקיבלו דירות מעמידר, ויש כאלה שקנו שם את הדירות.

ד"ר יצחק יגודייב: בבנין אחד כזה, בן 8 קומות המעלית יצאה משימוש.

ד"ר יצחק יגודייב: היה שם ויכוח קשה איך לתקן את המעלית, כי הסכום לתיקון הסתכם באלפי שקלים.

ד"ר יצחק יגודייב: אלה שגרו בקומות עליונות, דאגו שיטפלו בדבר הזה.

ד"ר יצחק יגודייב: אלה שגרו בקומות תחתונות, לא רצו לתקן.

ד"ר יצחק יגודייב: היתה גם בעיה לגייס כסף מדיירי עמידר, ואלה שקנו את הדירות, לא היו מוכנים לשלם את כל ההוצאה מכיסם, כי זה היה סכום גדול, וכולם עולים חדשים, והכנסותיהם מינימליות.

ד"ר יצחק יגודייב: אז איך אפשר לטפל בבעיות כאלה?

ד"ר יצחק יגודייב: איך אפשר לצאת ממערבולת כזאת?

ד"ר יצחק יגודייב: אנחנו לא יודעים איך לטפל בדברים כאלה.

ד"ר יצחק יגודייב: יש בעיר שלנו בניינים שניבנו לפני 30 שנה, החזות שלהם מאוד לא אסתטית ודרוש להם שיפוץ.

ד"ר יצחק יגודייב: אבל כאשר מדובר על שיפוץ בבנין משותף שכזה, שוב, אנחנו נתקלים בבעיה, ויש ביורוקרטיה נוראית סביב הדבר הזה.

ד"ר יצחק יגודייב: לפני כמה ימים השתתפתי בישיבה של המרכז לשלטון מקומי בהשתתפות שרת הקליטה הגב' יולי תמיר.

ד"ר יצחק יגודייב: העליתי שם בעיה של דיור לקשישים, ותגובת המשתתפים בדיון היתה: מה אתה מדבר על קשישים, יש לנו זוגות צעירים וכו'.

ד"ר יצחק יגודייב: אז תראו, אם יש לנו בעיה, אנחנו לא צריכים להתעלם ממנה, ולנו יש בעיה עם קשישים, וגם יש לנו בעיות עם הזוגות הצעירים, ועם משוחררי צה"ל, אבל זה לא אומר שלא צריך לחשוב על הקשישים?

ד"ר יצחק יגודייב: דווקא עליהם אנחנו צריכים לחשוב יותר, כי הקשיש שנכנס לאיזה שהיא דירה, אז יש לו תקופה מוגבלת, ולקשיש זה לא כל כך פשוט לעבור מדירה לדירה.

ד"ר יצחק יגודייב: המשכנתאות שמקבלים אזרחי ישראל.

ד"ר יצחק יגודייב: לא ייתכן שהמשכנתא תהיה בגובה שהיא היום.

ד"ר יצחק יגודייב: מאיפה בן אדם יכול לקחת חלק נוסף של משכנתא, מה, הוא צריך ללכת לגנוב?

ד"ר יצחק יגודייב: זה לא ריאלי.

ד"ר יצחק יגודייב: יש לי הרבה דברים להגיד, אבל אני לא יכול לקחת את זמנם של אנשים שגם הם רוצים לדבר על מצוקתם.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: יעקב אלמוג, רכז עליה וקליטה בעיריית רמלה, בבקשה.

יעקב אלמוג: אעלה בקצרה כמה נקודות.

יעקב אלמוג: בימים האחרונים ערכנו סיור בקרב אנשים שגרים בדירות עמידר.

יעקב אלמוג: ראינו דברים שאני לא חושב שמדינת ישראל, לקראת סוף האלף הזו, יכולה להרשות מצבים כאלה.

יעקב אלמוג: ראינו קשישה אתיופית שחיה בדירה שאתה פשוט לא יכול להיכנס אליה.

יעקב אלמוג: אני מדבר על רטיבות, על מטבח שאי-אפשר בכלל לתאר אותו במלים.

יעקב אלמוג: היינו בדירה אחרת של מישהו שמטופל במחלקת הרווחה שלנו, זה אותו דבר, ושם גרים שני אנשים, בעל ואשה.

תמר הרטוב-מיארה: יש לכם פרטים שלהם?

יעקב אלמוג: כן, אעביר לך אותם בתום הישיבה.

יעקב אלמוג: אנחנו מדברים על בניינים שלמים שבגלל שיש איזה מין רוב טכני כזה לאנשים שרוכשים ולא שוכרים, הבנין כולו נראה פשוט זוועה.

יעקב אלמוג: לעומת זאת, בלוק על ידו - ואני מדבר על אזורים שלמים, שכונת בן צבי, למשל - נראה חדש ונוצץ, ואותו בלוק נראה כאילו כבר שנים לא ניקו ולא טיפחו אותו.

יעקב אלמוג: היות ואנחנו מדברים על תופעה בהיקף של 1,400 יחידות דיור כאלה, אנחנו מדברים בעצם על פריסה שלמה של שכונות שהמצוקה בהן היא רב-בעייתית.

יעקב אלמוג: אנחנו מדברים על אנשים שכמעט כולם מטופלי רווחה, אם זה קשישים, אם זה נפגעי סמים ואחרים, שקיבלו את הדירות האלה בזכות ולא בחסד, על פי חוק.

יעקב אלמוג: אנחנו מגיעים לבתים כאלה ופשוט לא מאמינים איך אנשים חיים ומגדלים שם ילדים.

יעקב אלמוג: הרבה פעמים מה שצריך לעשות זה להוציא את הילדים האלה מהבית מכיוון שאי-אפשר לתת להם תנאי מחיה סבירים בסיטואציה כזאת.

יעקב אלמוג: הגענו להרבה מאוד אנשים שסיפרו לנו שהם כבר התייאשו, הם לא מדברים יותר עם עמידר והם מבצעים לבד את השיפוצים.

יעקב אלמוג: אבל אלה אנשים שיש להם יותר כוח.

יעקב אלמוג: אבל מה אתה עושה עם קשישה אתיופית שאין לה ילדים והיא לא יודעת לדבר עברית בכלל?

יעקב אלמוג: למי היא תלך?

יעקב אלמוג: מי מחברת עמידר ידפוק לה פעם בדלת וישאל אותה: מה אנחנו יכולים לעשות בשבילך?

יעקב אלמוג: אין דבר כזה.

יעקב אלמוג: אז אנחנו לא מדברים רק על המצוקה הפיסית, אלא על איזה שהוא יחס שאנחנו מצפים שיהיה קצת יותר אנושי כלפי אוכלוסיות שהן באמת במצוקה קשה מאוד.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אליאס אלביליה ממחלקת הרווחה בעיריית רמלה, בבקשה.

אליאס אלביליה: בהמשך למה שאמר יעקב, אספר סיפור אישי קטן.

אליאס אלביליה: אחותי, זכרונה לברכה, היתה דיירת עמידר, והיתה חולה במחלה סופנית.

אליאס אלביליה: כשהתחיל החורף, מים חדרו לה לדירה דרך התריסים, מרזב נשבר והתריסים לא היו הכי בסדר.

אליאס אלביליה: היא פנתה מספר פעמים לעמידר, לא נענתה, ואז אני התערבתי.

אליאס אלביליה: יצרתי קשר יחד עם עובדת סוציאלית שטיפלה באחותי.

אליאס אלביליה: היה דו"ח סוציאלי, היו פקסים שנשלחו לעמידר ברמלה, ואפילו הלכתי למשרד שם והקמתי קצת צעקות, משום שהחורף כבר נהיה ממש קשה.

אליאס אלביליה: הם הגיעו לדירה של אחותי לבצע את התיקונים בקיץ, אחרי שאחותי כבר נפטרה.

אליאס אלביליה: זו דוגמה מסיפור אישי שלי.

אליאס אלביליה: אני עובד כפקיד קבלה במחלקת הרווחה בעיריית רמלה.

אליאס אלביליה: אנחנו הקו הראשון של הפונים אלינו עם כל הבעיות שלהם.

אליאס אלביליה: אני נתקל במצוקות האלה יום יום.

אליאס אלביליה: עובדת סוציאלית נרתמת, רושמים דו"חות סוציאליים, אבל אותן משפחות חוזרות אלינו ללא מענה, או שאומרים להן: אין תקציב, ומה ששמענו פה.

אליאס אלביליה: זה מה שיש לי להגיד.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: לינדה סבג, מנהלת המחלקה לתרבות הדיור בעיריית רמלה, בבקשה.

לינדה סבג: אני, כמנהלת המחלקה לתרבות הדיור, נתקלת לא פעם במקרים, ולא פעם אני מתערבת באופן אישי לעזרה לקשיש זה או אחר.

לינדה סבג: בכל אופן, בנושא ועד הבית, אנחנו נתקלים בביורוקרטיה קשה.

לינדה סבג: עם כל ההכוונה והרצון שלנו להקים שם ועד בית, שיהיה לבנין אבא, אז רוב הדיירים בבנין הם עולים חדשים ולא מכירים את כל התהליכים, אז אנחנו נותנים הכוונה.

לינדה סבג: הבנין שהיה בלי מעלית למעלה מחצי שנה - שהזכיר ד"ר יגודייב - אנשים פשוט לא יצאו מפתח ביתם.

לינדה סבג: היינו צריכים לאכלס שם דייר עמידר שהתנה את כניסתו לדירה בתפעול המעלית.

לינדה סבג: זימנתי את נציגות עמידר, והם אמרו לי בערך כך: אם תצליחי להקים ועד בית כאן, יצאו לי שערות בכפות היד.

לינדה סבג: אמרתי: אני אצליח.

לינדה סבג: הובטח לי על ידי מנהל בכיר של עמידר ברמלה שאמר לי: במידה ותצליחי להקים ועד בית, אני מבטיח לך שעמידר תשלם את חובות מסי ועד הבית לדיירים שלה לשנתיים האחרונות, כולל השנה השוטפת.

לינדה סבג: אמרתי לו שאעשה את הכל על מנת שהמעלית תפעל, בתנאי אחד, חובות ישנים של דיירי עמידר, אנחנו מבקשים פשוט לפרוע אותם, כי יש שם אנדרלמוסיה בין דיירי הדיור הציבורי לבין אלה שרכשו את הדירות בנושא מסי ועד הבית.

לינדה סבג: בעלי הדירות לא רוצים לשלם את המסים מפני שדיירי עמידר חייבים לקופת הוועד עבור שנתיים ושלוש שנים.

לינדה סבג: הפעלתי את כל הכוחות שלי בנושא הזה, והצלחתי להקים ועד בית לבנין הזה.

לינדה סבג: דיווח, הביאו חשבוניות, הביאו קבלות, כל מה שצריך.

לינדה סבג: תיקון המעלית עלה 6,000 שקל.

לינדה סבג: הדיירים סחבו את זה והצליחו גם לזפת את גג הבית, בעזרתי כמובן.

לינדה סבג: הפקיד הבכיר מעמידר לא עמד בהבטחתו.

לינדה סבג: היום אני אומרת לו, מה קורה עם החובות הישנים שהבטחת?

לינדה סבג: והוא עונה לי: תשמעי, לא מאשרים, את צריכה להביא פרוטוקול מישיבת ועד הבית.

לינדה סבג: ואני אומרת לו: אבל לא היה ועד בית ואתה הרי צריך לעמוד בהבטחה שלך.

לינדה סבג: מדוע נציגות עמידר לא יכולה לקחת מקרים חריגים, ולו רק לעזור לאחרים להתקדם בנושא הזה.

לינדה סבג: עד שיש לך עולה חדש שמוכן בכל זאת לקחת יוזמה ולנהל בית עם 36 יחידות דיור.

לינדה סבג: אני לא חושבת שמישהו אחר היה יכול לעשות את זה בצורה כל כך טובה.

לינדה סבג: נתנו את כל הסיוע, אז לפחות שעמידר תעמוד בנושא של תשלום חובות ישנים כפי שהבטיחו.

לינדה סבג: הסחבת הזו גורמת לכך שוועדי בתים מתפרקים, ואחר כך אומרים: למה הבית לא מנוהל כמו שצריך?

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: שמואל דוד מעמותת שתי"ל שמטפלת בעולים מאתיופיה.

אמנון כהן: בבקשה.

שמואל דוד: שמי שמואל דוד ואני מעמותת שתי"ל שמטפלת ביותר מקבוצה אחת של אוכלוסיות בדיור הציבורי.

שמואל דוד: הבעיה בדיון הזה היא שמרוב עצים לא רואים את היער.

שמואל דוד: והיער הוא שהתופעה חוזרת שהדייר הוא קטן ולא כל כך רואים אותו, וזה נובע מזה שאין זכויות שמעוגנות באופן סדור באיזה שהוא פורמט, אם זה לגבי תחזוקה שהרבה נאמר בנושא הזה ולא אוסיף, ואם זה בנושאים אחרים.

שמואל דוד: אדגים דרך הנושא של העלאת שכר דירה.

שמואל דוד: בשבועות האחרונים יצאה הוראה מגורמים בכירים במשרד השיכון להעלות את שכר הדירה בחלק מהדירות שהן בקריטריונים של מה"ש - מרכז הנחות שיכון - אותם אלה שמשלמים סכומים יחסית נמוכים.

שמואל דוד: חלק מההעלאות האלה היו בסכומים מאוד משמעותיים, בוודאי עבור דיירים במצבים חברתיים-כלכליים קשים.

שמואל דוד: קודם כל, ההודעה הזאת לא נודעת לציבור.

שמואל דוד: בתחומים אחרים יש פיקוח על מחירים שהוא מאוד קיצוני, והעלאה של מחיר בכמה אגורות מצריכה צווים וכו'.

שמואל דוד: במקרה הזה, הציבור לא יודע על זה שום דבר.

שמואל דוד: דבר דומה, אדוני היושב ראש, הצגתי בפניך אתמול, פגשת את יונה ראדה מבת-ים.

שמואל דוד: יש קבוצה של עולים מאתיופיה, ועד הוסטלים ארצי, צעירים שגרים בהוסטלים ונמצאים עכשיו בתהליכי פינוי.

שמואל דוד: אז קודם כל מפנים אותם בתהליך קצר של שלושה חודשים, ותוך כדי התהליך הזה, מעלים להם את שכר הדירה מ360- שקל לחודש ל860- שקל לחודש או כל מיני הקפצות שכר דירה לא סבירות, כשהמטרה היא לסלק אותם מהמקומות האלה.

שמואל דוד: במקביל נוקטים נגדם גם בכל מיני צווים משפטיים.

שמואל דוד: עכשיו, יש לזה חומרה גם בזה שהמחירים אמורים להיות באיזה שהיא צורה תחת פיקוח וסבירים מבחינה ציבורית.

שמואל דוד: אבל חומרה נוספת היא שיוצרים כאן בעצם אבטלה יזומה.

שמואל דוד: זאת אומרת, מדינת ישראל מסלקת בן אדם מהבית שלו, תוך שלושה חודשים הוא צריך לעזוב את העבודה, הוא צריך לעזוב את מקומות הלימוד של הילדים שלו, את מקומות הלימוד שלו, וכו' וכו', והתוצאה הבלתי נמנעת של זה היא כמובן שאותו בן אדם יורד מפרנסתו או נפגע במובן כלכלי או הופך להיות מבוטל, ובנוסף לזה מעלים לו את שכר הדירה פי שלוש כדי שהוא ירגיש מה זה.

שמואל דוד: אני חוזר, השאלה היא מעבר לתיקון בבית הזה, ולמעלית בבית ההוא, השאלה היא של זכויות שלא מעוגנות בשום צורה.

שמואל דוד: היה מאבק על הנושא של זכויות בדיור הציבורי, החוק נדחה.

שמואל דוד: היה מאבק על זכויות דייר ממשיך, יש עכשיו יוזמה של האוצר לנסות ולהפיל את החוק הזה.

שמואל דוד: יש מאמץ של הכנסת לבצע חקיקה, כמו שלפני 20 שנה היו מחלקים הטבות סוציאליות, כל עובדת סוציאלית לפי המיכסות שלה או שיקול הדעת שלה.

שמואל דוד: כיום יש חוק שאומר הבטחת הכנסה, ויש סכומים, אפשר להתווכח על הסכומים, אבל ידוע מה הזכות של בן אדם.

שמואל דוד: בתחום הדיור הציבורי, הכל פרוץ, והמאמצים של הכנסת בנושא הזה, להביא את הדברים שיהיו מעוגנים באיזה שהוא חוק, כאילו משרד השיכון לא שומע עליהם, לא תומך בהם, מעכב אותם.

שמואל דוד: אנחנו מצפים ממשרד השיכון לנקוט במדיניות אחרת בנושא הזה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: גברת זיוה עדיקה, בבקשה.

זיוה עדיקה: שמי זיוה עדיקה מ"קול בשכונות" בירושלים.

זיוה עדיקה: אני דיירת הדיור הציבורי ברח' שטרן.

זיוה עדיקה: האדון דיבר פה על המתנה בתור לקבל את הדיור הציבורי.

זיוה עדיקה: מה שרציתי להגיד, ואני חושבת שאף אחד לא יודע את זה, שאחד הקריטריונים לקבלת עזרה בדיור ציבורי זה אם אתה גרוש או פרוד, ואם לא, אז בכלל לא מסתכלים עליו.

זיוה עדיקה: לדעתי, מדינת ישראל היא אחת המדינות שמעודדת גירושים, כדי לקבל עזרה מהדיור הציבורי, וזה גם כרוך בהמתנה בתור וכל הדברים האלה.

זיוה עדיקה: זה דבר אחד.

זיוה עדיקה: דבר שני, בקשר להעלאות בשכר הדירה.

זיוה עדיקה: אני גרה בדיור הציבורי 26 שנים, וכאשה אלמנה, אני מתקיימת מקצבת שאירים ומעבודה בחצי משרה.

זיוה עדיקה: סך כל ההכנסות שלי הם 2,800 שקל לחודש.

זיוה עדיקה: אני לא רוצה להציג את המצב האישי שלי, אבל מה שקורה הוא, כל הזמן שילמתי 490 שקל, כאילו לא עברתי את ההנחות ולא כלום.

זיוה עדיקה: בשבוע שעבר קיבלתי מכתב שהבנק לא כיבד את הוראת הקבע שלי בסך 860 שקל.

זיוה עדיקה: אני לא מבינה על סמך מה העלו לי את שכר הדירה.

זיוה עדיקה: אני משלמת את ה35%-.

שלומית קואולמן: קיבלת הודעה מהחברה שהעלו לך את שכר הדירה?

זיוה עדיקה: לא קיבלתי שום הודעה כי אני משלמת בהוראת קבע, פשוט קיבלתי הודעה מפרזות שהבנק לא כיבד את הוראת הקבע בסך 860 שקל שזה מהווה 35% מהמשכורת שלי, מהקיום שלי כאשה אלמנה וכמפרנסת יחידה.

זיוה עדיקה: מה שמדברים פה על מעליות וכל זה, אצלנו בכלל יש בניינים בני 10 קומות, שתי כניסות בכל בנין, 40 דיירים בכל בנין ושם אין בכלל מעליות, אנשים עולים עם הסלים 10 קומות.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אני מבקש להוסיף עוד כמה שאלות לשאלות שהועלו.

אמנון כהן: האם יש איזה שהם קריטריונים מטעם משרד השיכון והחברות המשכנות, משהו במשותף לגבי שיפוץ והחזקת דירות?

אמנון כהן: יש אולי סל שמוכר או מתואם ביניכם?

אמנון כהן: איך מתבצעות העלויות?

אמנון כהן: איך פתאום המחירים עולים בלי ידיעת השוכר, שהוא לא יודע, מורידים לו ישר מהחשבון פי שניים או פי שלוש, כמו שציינו כאן חברים?

אמנון כהן: מי קבע את הקריטריונים האלה?

יגאל אסף: של גובה שכר הדירה?

יגאל אסף: היו"ר אמנון כהן: גם שכר דירה, וגם שיפוצים וכל הסיפור הזה.

יגאל אסף: מה הקריטריונים?

יגאל אסף: אם מגיעה אליכם פניה או בעיה, לכל גוף בנפרד, כמה זמן לוקח לתת תשובה, ואפילו אם התשובה היא שלילית?

יגאל אסף: ואם מישהו, על פי החלטה של שמאי או בודק שהגיע לבית, אמרו לו: לא מגיע לך, האם יש לו זכות לערער?

יגאל אסף: ואם כן, בפני מי הוא יכול לערער?

יגאל אסף: אני רוצה לדעת, בגדול, כמה תקציב יש לכל חברה וחברה, והאם זה מספיק?

יגאל אסף: אני שואל את כל השאלות האלה, מכיוון שכיושב ראש הוועדה אני, רוצה לפנות לגורמים המתאימים להעלות את העלויות האלה או לשנות את הקריטריונים שירחיבו את הנושא.

יגאל אסף: קיבלתי כאן דו"חות שהרבה דירות ריקות עומדות לרשות החברות, ומול זה אנחנו רואים הרבה מאוד משפחות נזקקות שנכנסו למעגל המצוקה וקשה להם לחיות בשכר דירה רגיל, ואנחנו יודעים על הרבה מאוד משפחות.

יגאל אסף: אני רואה כאן שלעמיגור יש - 793 דירות ריקות; לעמידר - 1,043 דירות ריקות; לשקמונה - 34 דירות ריקות; פרזות - 8 דירות ריקות.

יגאל אסף: אז אני רוצה לדעת מדוע לא מאכלסים את הדירות הריקות האלה?

יגאל אסף: ומצד שני, כתוב פה דירות שלא ניתן לחיות בהן או דירות הרוסות, מה זה בדיוק?

יגאל אסף: למה לא משפצים אותן?

יגאל אסף: חבל על כל דירה, ייתכן שאלה שגרים יקחו על עצמם את השיפוץ, אולי אפשר להגיע איתם לאיזה שהוא הסדר?

יגאל אסף: לפתוח ועדת חריגים לאלה שכן רוצים ומוכנים לשפץ דירה על חשבונם.

יגאל אסף: אולי באמת יש אנשים שלא איכפת להם כבר, ואולי הוצאה חד-פעמית כן כדאי להם לעשות את זה?

יגאל אסף: האם חוקית זה אפשרי?

יגאל אסף: מעבר לכל מה שציינו כאן, אני מבקש התייחסות גם לשאלות האלה.

יגאל אסף: חברת-הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: אני חוזרת לשאלה של החלפת דירות, ומתעקשת על זה.

סופה לנדבר: אני שואלת, נניח אישה משלמת שכירות ומצב הדירה שלה קטסטרופלי, ואין לה אפשרות לחכות עד שאתם תשפצו לה את הדירה.

סופה לנדבר: האם יש לה או לכל דייר זכות לשפץ את הדירה, ולקזז את זה מדמי השכירות?

סופה לנדבר: האם קיים מצב שאם דירה נמצאת במצב לא אנושי, מורידים אותה מהמלאי, ומחליפים אותה בדירה אחרת, באותה חברה.

סופה לנדבר: זה לא יכול להיות אחרת.

סופה לנדבר: יש לי שאלה ספציפית לשקמונה.

סופה לנדבר: לפני שנה דנו על העברת אחד מההוסטלים בפרדס חנה ועוד כמה מקומות מעמידר לשקמונה.

סופה לנדבר: לגבי ההוסטל בפרדס חנה, חברת שקמונה התעקשה שהם יכולים לקחת על עצמם את ההוסטל הזה, והבטיחו לנו, לחברי הוועדה הזאת שהם ישמרו על הזכויות של הדיירים ועל הזכויות של העובדים.

סופה לנדבר: אבל, יום אחרי שחברת שקמונה קיבלה את ההוסטל, הם פיטרו את העובדים.

סופה לנדבר: ואני דורשת עכשיו את התשובה למה עשיתם את זה, ומי אחראי לזה?

סופה לנדבר: לדעתי, צריך לפטר את אותם האנשים בשקמונה שלא שמרו על זכויות העובדים.

סופה לנדבר: הרי נציגי שקמונה התחייבו פה, בוועדה לפניות הציבור, שהעובדים לא יפוטרו, ואני דורשת להחזיר מיד את כל העובדים שפוטרו ולהחזיר להם את אותם התנאים שהיו להם כאשר הם היו עובדי עמידר, בגלל שזאת היתה הבטחה לוועדת כנסת, וזה הכבוד של הוועדה.

אמנון כהן: גברת אביטל טוך מנהלת המחלקה לפניות הציבור במשרד הקליטה, בבקשה.

אביטל טוך: אני יכולה להתייחס רק לחלק מהנושאים.

אביטל טוך: אנחנו נמצאים בין הפטיש והסדן.

אביטל טוך: אנחנו משרד ממשלתי ואנחנו רואים את המצוקה הקשה של הדיירים ומודעים מאוד למצוקה התקציבית, ולבעיות הכלכליות של אוכלוסיות שונות.

אביטל טוך: חלק גדול מן העולים - בשיטת הקליטה הישירה - הגיעו לערים שבהן אין כמעט דיור ציבורי.

אביטל טוך: הערים האלה נמצאות לרוב ליד מרכזי תעסוקה, מרכז הארץ, אנחנו מסתמכים אך ורק על אותו מאגר של דיור מתפנה, כמו גם משרד השיכון, כמו כל עם ישראל.

אביטל טוך: הקריטריונים שנקבעו בהחלטת ממשלה, נקבעו בתחילת שנות ה90-, כדי להגביל את מספר הזכאים.

אביטל טוך: כולנו זוכרים שבשנות ה60-, ה70-, וה80-, כל עולה יכול היה לקבל דירה בדיור ציבורי.

אביטל טוך: נכים קשים מ75%- ומעלה, חולים קשים מאוד, משפחות חד-הוריות וזוגות קשישים.

אביטל טוך: זה הכל.

אביטל טוך: כדי ליצור תור ממתינים הגיוני בכל עיר, יש גם תאריך עליה לצורך רישום בתור הממתינים.

אביטל טוך: זאת אומרת, אם בבאר שבע יש יותר דירות, ניתן לרשום שם עולים שעלו עד 1995, הרי שברמלה רק עולים שעלו עד שנת 1991, יכולים להירשם בתור ממתינים.

אמנון כהן: ממשרד הקליטה ברמלה נאמר ששלוש שנים הם לא קיבלו אפילו דירה אחת.

אמנון כהן: זאת אומרת, במשך שלוש שנים אפילו עולה אחד לא זכה לקבל שם דירה בדיור הציבורי.

אביטל טוך: ברוב המקרים אין שום קשר בין תור הממתינים, כפי שהוא רשום אצלנו, לבין מאגר הדיור הציבורי.

אביטל טוך: בהסכמות בין שרים של שני המשרדים, נקבע כבר לפני שנים שהדיור הציבורי, בעיקר במרכז הארץ, מחלק כל שנה, 50% לאוכלוסיה הוותיקה ו50%- לעולים החדשים.

אביטל טוך: אז אני לא יכולה להעיד על כך שבעיר מסויימת אכן הדירות מתחלקות 50% - 50%.

אביטל טוך: לא אנחנו מחזיקים את מאגר הדיור הציבורי.

אמנון כהן: מי מפקח על זה?

אמנון כהן: אביטל טוך: משרד השיכון.

אמנון כהן: הרבה פעמים אנשים אומרים לנו: יש דירות ריקות.

אמנון כהן: אנחנו לא יכולים להתייחס לזה, כי הדירות לא נמצאות במאגר שלנו.

אמנון כהן: הדירות שנמצאות במאגר משרד הקליטה הן הדירות המועברות אלינו ממשרד השיכון.

קריאה: אבל יש לכם מלאי שלכם, דירות נ"ר.

יגאל אסף: נכון להיום יש בידי משרד הקליטה, דירות נ"ר, ודירות חדשות בהוסטלים שלא מאוכלסות מזה כמה חודשים.

סופה לנדבר: אתם יכולים להגיד לנו כמה?

יגאל אסף: נעביר אליכם דיווח.

אביטל טוך: אנחנו מדברים על כמה עשרות דירות נ"ר, אבל ממתינים להם עשרות אלפים.

אביטל טוך: לפי הנוהל שלנו והנוהל של משרד השיכון, דירות הנ"ר מיועדות לחולים על כסאות גלגלים שזקוקים לתנועה בכיסא גם בתוך דירתם.

אביטל טוך: הן מיועדות לאנשים עם מחלות ניווניות, כגון טרשת נפוצה, שהולכות והופכות את האדם לנכה גמור--

סופה לנדבר: כמה זמן הדירות האלה לא מאוכלסות?

אביטל טוך: קיבלנו את הדירות בחודשיים-שלושה האחרונים, וכעת אנחנו נמצאים בדיונים על אכלוסן.

אביטל טוך: -- ולאנשים עם מחלות מאוד ספציפיות שחייבים לגור ליד בית חולים מסויים.

אביטל טוך: למשל, ילדים חולי המופיליה שחייבים לגור ליד בית חולים בלינסון או בית חולים שניידר.

אביטל טוך: או אם יש תרופה מיוחדת להמופיליה בבית חולים בתל השומר, אנחנו לא יכולים לתת לאותו אדם דירה בחדרה.

אביטל טוך: הדירות האלה מיועדות לאנשים כאלה.

אביטל טוך: רשימת הממתינים לדירות האלה - אנחנו מדברים על אנשים שעלו בשנים 1990/91 - חולים על כסאות גלגלים, חולים שמרותקים למיטה, אז אתם יכולים לתאר לעצמכם כמה ממתינים לדירות האלה.

אביטל טוך: אנחנו הולכים עם תור נפרד לדירות נ"ר, ותור נפרד לדיור הציבורי.

אביטל טוך: אני רוצה לחזור על המספר, מדובר על 139 דירות נ"ר, זהו.

אביטל טוך: סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, בנושא הזה אני ממליצה להקים ועדת מיוחדת בנושא ועדת חריגים של משרד הקליטה.

אביטל טוך: הם יכולים לתת אישור, ושנה-שנתיים בן אדם נמצא עם אישור שהוא יכול לזרוק אותו, אני לא יודעת לאן.

קריאה: אומרים לו, אתה זכאי, ותמתין.

סופה לנדבר: ועדת חריגים זה נושא מיוחד שאנחנו כנראה צריכים לדון בו ומיד.

אביטל טוך: אני מוכנה להתייחס גם לוועדת החריגים, כי אני חברה בוועדת החריגים מיומה הראשון.

אביטל טוך: בוועדה יושבים נציגי ציבור, נציגי הביטוח הלאומי, נציגי משרד הרווחה, הוועדה פתוחה לכולם.

אביטל טוך: הבעיה היא אחרת, ברגע שהוועדה מאשרת לאדם שהוא חריג וזכאי לדירה, השאלה, איפה נמצאת הדירה?

אביטל טוך: אז הבעיה היא לא ביקורת על הוועדה--

קריאה: 139 הדירות, הן בכל הארץ?

אביטל טוך: כן.

אביטל טוך: --אלה דירות שצריכות להיות בקומת קרקע עם כניסה לכסא גלגלים או לאדם עם הליכון או לאדם על קביים.

אביטל טוך: זאת אומרת, באף מקרה זה לא יכול להיות בקומה שניה או עם מעלית עם פתח דלת של 80 ס"מ לפחות, זה לא פשוט בכלל למצוא את הדירות.

אביטל טוך: בתקציב הזה נרכשות גם דירות לעולים מאתיופיה, בכל האזורים הפחות עניים של מדינת ישראל, בכל האזורים שהם קצת יותר אזורי ביקוש, כדי שאנשים לא יתדרדרו לשכונות עוני.

אביטל טוך: אנחנו מדברים כאן על תקציב מגוחך, אני מוכנה בשמחה לדבר עליו, אבל לא התכוונו לדבר היום על דירות הנ"ר הפעוטות והמעטות.

אמנון כהן: אני רוצה לדעת על כל מה שיש.

סופה לנדבר: כן, אנחנו מבקשים לקבל דו"ח על דירות הנ"ר.

אביטל טוך: מדובר על בין 40 ל50- דירות, ואני מוכנה לתת דו"ח כל רגע.

אביטל טוך: נמצאים אצלי כל התיקים משנת 1993 עד עכשיו.

אביטל טוך: אני רוצה לומר כמה מלים על נושא העלאת שכר הדירה.

אביטל טוך: אנחנו אמנם לא בתמונה, אבל לצערנו הרב, עולה לא גומר להיות עולה לאחר חמש-שש שנים בארץ.

אביטל טוך: עד שהעולה מקבל דירה הוא כמעט עשר שנים בארץ והוא עדיין במאגר שלנו.

אביטל טוך: אנחנו הבנו שצריכה להיות ועדה באוצר שמורכבת מנציגי משרד האוצר, משרד השיכון ומשרד הקליטה שתטפל בכל ההיבטים של שכר הדירה, גם העלאת שכר הדירה, וגם הקריטריונים החדשים לקביעת שכר דירה, והתברר שהדברים רצו הרבה יותר מהר.

אמנון כהן: שכר הדירה שנקבע על ידיכם לא תואם את שכר הדירה שנקבע על ידי משרד השיכון?

אביטל טוך: לא, אנחנו לא קובעים שום שכר דירה, הכל דרך משרד השיכון ומשרד האוצר, אבל אנחנו שותפים לוועדה, והדברים באמת נעשו באופן מפתיע מאוד ללא שום קשר איתנו, כאשר אנחנו ידענו שכל המדיניות החדשה תתחיל רק בתחילת השנה הבאה.

סופה לנדבר: 139 דירות הנ"ר האלו, באיזה מקומות הם נמצאים?

אביטל טוך: אני לא יודעת כרגע, אבל אני יכולה לומר לך שבעבר הם היו בערים שבהן אין דירות.

אביטל טוך: היום גם באשדוד לפעמים אפשר למצוא דירת קרקע שמותאמת לנכים.

אביטל טוך: באשדוד ובאשקלון צריך לרכוש דירות מיוחדות מפני שאין לנו דירות.

אביטל טוך: בכרמיאל אנחנו לא מצליחים לקבל דירה שהיא ממש דירת קרקע לאותם מחוסרי דיור.

דורית נגד: לפי המלאי שלי יש למעלה מ75- דירות רק בראשון לציון.

אביטל טוך: הם בתהליכי איכלוס, אבל זה לא דירות שמותאמות לנכים.

ד"ר יצחק יגודייב: את בעצמך אמרת שיש נכים או חולים מסויימים שחייבים להיות באזור מסויים ליד בתי חולים על מנת לאפשר להם להגיע כמה שיותר מהר לבית חולים.

ד"ר יצחק יגודייב: אז למה משרד הקליטה לא דואג למצב שכזה?

אביטל טוך: הוא כן דואג, מלאי הדירות שנמסר כרגע מיועד לאנשים האלה, רק שזה מלאי מאוד מאוד קטן.

אמנון כהן: אבל עדיין יש פה 149 דירות.

אמנון כהן: אביטל טוך: בחודשים האחרונים קיבלנו את התקציב ועכשיו אנחנו מאכלסים את הדירות.

תמר הרטוב-מיארה: אני רוצה לתקן, 86 דירות יש בראשון לציון, 63 דירות לאתיופים ו23- דירות ל- - -

אביטל טוך: כל הדירות האלה נמצאות עכשיו בתהליכי איכלוס.

אביטל טוך: צריך להבין שחלק מהדירות של האתיופים אנחנו גם שמים אותן בצד כי צריך להביא את האנשים לשם, וצריך לקשור אותם לסביבה, זה לא איכלוס כל כך מהיר, הרבה יותר מהיר לאכלס עולים יותר ותיקים.

אביטל טוך: אלה לא דירות שיושבות אצלנו הרבה זמן.

אביטל טוך: רבותי, לחוד סיפור דירות נ"ר, ולחוד סיפור דיור רגיל.

אמנון כהן: מישהו פנה למשרד הקליטה אמרו לו לא.

אמנון כהן: פנה לוועדת חריגים, אישרו לו.

אמנון כהן: קיבל מכתב: אתה זכאי ואתה בהמתנה.

אמנון כהן: כמה שנים הוא ימתין?

אביטל טוך: תלוי באיזו עיר הוא גר?

אביטל טוך: מתי הוא עלה?

אביטל טוך: וכמה דירות יש לנו באותה עיר?

אביטל טוך: אם זה בירושלים - דורית היא מנהלת מחלקת הדיור בירושלים, השנה קיבלנו דירה אחת בירושלים לגברת שעלתה בתחילת שנת 1990, היא דחתה אותה.

אביטל טוך: דירה אחת של דיור ציבורי קיבלנו.

אביטל טוך: דירות הנ"ר מיועדות לאותם מקרים קשים.

אביטל טוך: דורית, כמה דירות קיבלת השנה?

דורית נגד: 7 דירות ל30- משפחות של נכים וחולים.

אביטל טוך: 139 דירות הנ"ר שהוזכרו נתקבלו רק עכשיו.

דורית נגד: אגב, נעזרתי גם ב100- דירות מוכנות שהתקבלו במרכז קליטה גילה, לשעבר.

דורית נגד: ניסיתי לשכנע זכאי דירות נ"ר ללכת בכל זאת לדירות האלה משום שמדובר בירושלים, ואנשים באמת התגוררו שם.

גיא דורון: מרכז קליטה שלא ראוי למגורי אדם, על פי החלטה של השר הקודם שלכם, ואביטל כתבה על זה מכתב לרן כהן כשהיה חבר כנסת.

גיא דורון: אביטל טוך: אבל הוא עדיין משמש למגורים.

גיא דורון: אני לא כתבתי שהוא לא ראוי למגורי אדם.

גיא דורון: למרבית הצער, זה מאגר הדיור הציבורי היחיד בירושלים.

אמנון כהן: במקומות אחרים זה יותר טוב?

אביטל טוך: לצערי הרב לא.

אביטל טוך: כאשר אנחנו מדברים על מרכז הארץ, מרכז הארץ משתרע היום מכרמיאל ונהריה ועד באר שבע.

אביטל טוך: בכל האזורים האלה, כולל ערים כמו אשקלון, אז באשדוד יש 20 דירות לשנה, יותר מאשר בירושלים, אבל אשדוד משמשת גם כעיר מגורים לתושבי תל אביב וחולון.

אביטל טוך: זהו המצב בכל הארץ, אין שום קשר בין כמות הדירות שאנחנו מקבלים לכמות הממתינים.

אביטל טוך: ולא רק זה, כפי שאמרתי לכם, רשימת הממתינים לא כוללת עולים שהגיעו עד 1999, היא כוללת עולים שהגיעו עד 1991, 1992, 1993, כי אין סיבה להוסיף לה עוד ממתינים.

אביטל טוך: וצודקת חברת-הכנסת לנדבר, הם יכולים להמתין בתור חמש ושש שנים כי אין דירות באותן ערים.

אביטל טוך: ברחובות אין דירות, בירושלים אין דירות, בתל אביב, ברמת גן, נתניה, חדרה, בכל האזורים האלה אין דירות.

אביטל טוך: במדינת ישראל אין מדיניות של בנייה ציבורית.

אביטל טוך: כבר כמעט 20 שנה אנחנו משתמשים באותו מאגר עתיק יומין.

אביטל טוך: אני באופן אישי חושבת שזו טעות חמורה, כך חושבים גם במשרד, אבל זו המדיניות בתחום הזה.

אמנון כהן: אביטל, אני מבקש שתרשמי לך, אני רוצה נתונים, אנחנו נקיים דיון מיוחד בנושא דירות לעולים וועדת חריגים כי שמעתי הרבה תלונות עליה.

אמנון כהן: יכול להיות שהם עובדים יפה מאוד, אבל אני רוצה לדעת יותר פרטים.

אמנון כהן: אני רוצה לדעת כמה דירות נמצאות באחריות משרד הקליטה?

אמנון כהן: נפרד דירות ציבוריות ודירות נ"ר?

אמנון כהן: פריסה ארצית?

אמנון כהן: ולדעת כמה מהן מאוכלסות, וכמה דירות יש ריקות?

אמנון כהן: כמה ממתינים בכל אזור ואזור?

אמנון כהן: אני גם רוצה לדעת אין פועלת ועדת החריגים,ומה הקריטריונים בוועדה זו?

אמנון כהן: אם אפשר לקבל את הנתונים האלה כמה שיותר מוקדם, כי אני רוצה לקיים ישיבה מיוחדת לנושא הזה.

אביטל טוך: בסדר גמור, תצטרכו לתת לנו זמן מסויים להתארגנות, כי חלק גדול מהנתונים אנחנו צריכים לקבל ממשרד השיכון.

סופה לנדבר: אביטל, כאשר תכיני את החומר, תתייחסי גם לשאלה, באיזה מקומות יש תור גלוי לאותן דירות, לאותם אנשים שממתינים כבר כמה שנים.

סופה לנדבר: לפני כמה שנים סיכמנו שיהיה תור גלוי, שבן אדם מגיע הוא יודע שהוא במקום 20, 25, וכן הלאה.

סופה לנדבר: כמה דירות משרד הקליטה מקבל מהחברות האלו כל חודש.

סופה לנדבר: שאנחנו נדע את המצב.

סופה לנדבר: אז נניח 25%-30% לוועדת חריגים, אבל יתר הדירות לאנשים שעומדים בתור.

אמנון כהן: יגאל אסף, בבקשה.

יגאל אסף: חלק מהטענות של הדיירים, יש בהן מן הצדק.

יגאל אסף: אבל לצד כל מה שנצבע בצבעים קודרים, צריך גם להראות כמה אמיתות.

יגאל אסף: החברות המאכלסות מיישמות את מדיניות הממשלה ומאכלסות ותיקים ועולים חדשים.

יגאל אסף: אנחנו מדברים על פעולות איכלוס של כ5,000- יחידות דיור בשנה, ותקציב שנתי של כ40- מיליון שקל שמוזרם מדי שנה.

יגאל אסף: זה בנוסף לתקציב של מיליונים נוספים שהחברות משקיעות בכל מיני נושאים.

סופה לנדבר: זה כסף לשיפוץ.

יגאל אסף: אני מדבר על איכלוס חוזר, היינו, דייר מחוסר דיור שקיבל על פי דין או הפנייה של משרד הקליטה או אישור מוועדת איכלוס.

יגאל אסף: בתוך הדבר הזה יש תשובה לחברת-הכנסת סופה לנדבר, וליושב ראש על מה קורה למשפחה שמתגוררת בדירת 4 חדרים ורוצה לעבור לשלושה חדרים.

יגאל אסף: בכל חברה יש ועדה משותפת למשרד השיכון ולמשרד האוצר, זה פינוי יזום, העברה מדירה גדולה לדירה קטנה, דבר מקובל, דבר קיים.

שלומית קואולמן: מעט מאוד מקרים כאלה יש.

סופה לנדבר: אבל יש לנו מאות מכתבים.

יגאל אסף: לא באתי מצוייד בכל הנתונים.

יגאל אסף: רשמתי את כל השאלות שלכם, ואעביר לכם דו"ח מפורט.

יגאל אסף: אני מבקש גם מהחברות היושבות כאן לדווח לכם, כמה דיירם הם מאכלסים כל שנה?

יגאל אסף: כמה מעבר מ4- חדרים ל3- חדרים?

יגאל אסף: כמה עולים?

יגאל אסף: כמה ותיקים?

יגאל אסף: כמה קשישים?

יגאל אסף: כמה ממתינים?

יגאל אסף: הכל אתם יכולים לקבל.

יגאל אסף: לגבי הממתינים אנחנו חייבים לעשות הפרדה בין ממתינים בפריפריה לבין ממתינים במרכז הארץ.

יגאל אסף: כולנו יודעים שיש מצוקת דיור קשה מאוד במרכז הארץ, והתקציב הזעום שמקבלים משרדי הממשלה לרכוש דירות נ"ר הוא קטן.

יגאל אסף: אז אני יכול להגיד לך, מול איקס יחידות דיור בקושי יש לנו 10% פתרונות.

אמנון כהן: מי רוכש את דירות הנ"ר?

אמנון כהן: יגאל אסף: משרד הבינוי והשיכון, באמצעות החברות המשכנות.

אמנון כהן: חברת חלמיש רוכשת דירות, חברת פרזות רוכשת דירות, כמובן מתקציב שמעביר אליהן משרד השיכון.

אמנון כהן: דירת נ"ר שנקנתה ניתנת גם בשכירות?

יגאל אסף: הדירות שנרכשות ניתנות אך ורק בשכירות.

יגאל אסף: אני רוצה להתמקד בנושא שיפוץ דירות הקשישים.

יגאל אסף: אני מאוד מבקש, כל הגופים שדיברו על כך שאמרו לקשישים זה מה שיש לי אדוני, תיקח או לא תיקח, ותשפץ על חשבונך - אני רוצה שתמסרו לי שמות.

יגאל אסף: אני מודיע לכם, משרד הבינוי והשיכון הנחה את החברות ונותן תקציבים נוספים לפתור את הבעיה של הקשישים, ואין שום מיגבלה.

יגאל אסף: מדי שבוע אני יושב בוועדות חריגים ואנחנו מאשרים לקשישים שיפוצים בסכומים של עד 40,000 שקל אם צריך.

יגאל אסף: בנוגע לנכים, יש תקציב משותף של משרד הבינוי והשיכון ומשרד הבריאות לנכים ומשותקים.

יגאל אסף: אז אני מבקש לדעת, ואני מוכן לבדוק כל מקרה לגופו, אם יש קשישים שיש להם בעיות כאלה אני מוכן לבדוק את המקרים.

יגאל אסף: בשנים האחרונות עשינו מבצע בשיתוף פעולה עם כל החברות שלנו, והוכרז על שנת הקשיש.

יגאל אסף: אז אני מודיע כאן, קודם כל בשיקום שכונות, עשו עבודה יפה לגבי הקשישים הרוכשים.

יגאל אסף: לגבי הקשישים השוכרים, יש הנחיה חד-משמעית, ואני מאמין שהיא מיושמת, כל בעיה בטיחותית או של מים חמים או של ביוב זורם, כשזה נוגע לקשישים, מטפלים ומיד.

יגאל אסף: אנחנו, משרד הבינוי והשיכון, ביחד עם חברת עמידר שהיא החברה המאכלסת הגדולה, עשינו סקר ואיתרנו כמעט כל קשיש שדווח עליו שאין לו מים חמים, והיתה בעיה של החלפת דוד, תיקצבנו החלפות דודים, למרות שזה לא בסל.

יגאל אסף: אדוני היושב ראש, אנחנו נעביר אליך רשימה, ברמת ישוב, כי פשוט עשינו סקר והנתונים נמצאים בידינו.

יגאל אסף: מול הדבר הזה, אני יכול לספר לך משהו שידהים אותך.

יגאל אסף: משפחה, מקבלת דירה חדשה בשיכון הציבורי, ואחרי חצי שנה, הכל שבור והרוס, והיא מופיעה ומבקשת שישפצו לה את הדירה.

יגאל אסף: איך היית מתייחס לזה?

קריאה: יש גם תופעות כאלה.

יגאל אסף: אני רוצה שתבינו, סיירתי באלפי יחידות דיור, אבל משפחות שנכנסו לדירות חדשות לגמרי, הכל היה חדש, 4 חדרים, אחרי חצי שנה לא היה כלום בדירה.

גיא דורון: יגאל, האינטרס של האנשים זה להרוס את הבית שלהם?

גיא דורון: יגאל אסף: יש דבר שנקרא תרבות דיור.

גיא דורון: עזוב.

גיא דורון: המדינה משפצת דירה ב25,000- שקל והכל בסדר.

גיא דורון: אחרי שנה וחצי הדייר מפנה את הדירה, ועל פי הדין הוא חייב להחזיר אותה ראויה למגורים.

גיא דורון: אז תתפלא לשמוע שאחרי שנה וחצי אנחנו נאלצים לממן את כל השיפוץ מהתחלה.

סופה לנדבר: צריך לחייב את הדייר להחזיר את הדירה למצב בו הוא קיבל אותה.

יגאל אסף: אולי לא אענה על כל השאלות, אבל אביא לכם דו"חות, וזה גם תשובות.

יגאל אסף: אני עובר לנושא של מלאי דירות.

יגאל אסף: הזכרת שתי קבוצות של מלאי דירות.

יגאל אסף: אז קודם כל, לא כל מספר שמופיע בעמידר או בעמיגור זה אכן נכון.

יגאל אסף: כי אם אני לוקח את 700 הדירות בעמיגור, ואני מפלג אותן, אז תתפלא לשמוע ש65%- מזה מיועד למשרד הקליטה בגלל מבצע של ועדה בינמשרדית לפתרונות דיור והסבות בהוסטלים, ואני מעביר מדירה לדירה וכן הלאה.

יגאל אסף: מהמבצע הזה של ההוסטלים, שזה בשלוש השנים האחרונות ועד עכשיו, אוכלסו כ4,000- קשישים בהוסטלים חדשים, בהסבות, ואנחנו ממשיכים בדבר הזה.

יגאל אסף: אנחנו נעביר לכם דו"ח מפורט לגבי המצב של ההוסטלים.

סופה לנדבר: ובאיזה מקומות יש דירות בהוסטלים?

יגאל אסף: בכל הישובים.

יגאל אסף: לנו ולמשרד הקליטה יש עם זה בעיה.

יגאל אסף: תראו, לא תמיד כשאתה נותן אישור לקשיש, הוא מגיע למחרת בבוקר.

יגאל אסף: הוא יכול להגיע אחרי שלושה-ארבעה חודשים והדירה ריקה, ואנחנו צריכים לשלם עליה ארנונה, ושמירה וכל מה שאתה רוצה.

יגאל אסף: אבל אני רוצה לקצר ולהגיע לנושא המלאים.

אמנון כהן: היה פרוייקט של משרד הקליטה, של יולי אדלשטיין, מקבצי דיור.

אמנון כהן: האם זה היה בתיאום איתכם?

יגאל אסף: אני רוצה לעשות הפרדה בין הפרוייקט הייחודי של משרד הקליטה, שזה מקבצי דיור, הם יתנו לכם את האינפורמציה.

יגאל אסף: אני אתן לכם אינפורמציה על הוועדה הבינמשרדית המשותפת למשרד השיכון, האוצר, משרד העבודה והרווחה, משרד הקליטה, והחברות המאכלסות, היא מנוהלת היום במשרד הבינוי והשיכון, אתה תקבל דיווח לפרטי פרטים.

יגאל אסף: נכון שאתה יכול להגיד, בעמידר יש 1,300 דירות.

יגאל אסף: אני רוצה שתבינו שכשיש תור של 1,000 ממתינים, יש גם פינוקים.

יגאל אסף: גם על זה אנחנו יכולים להביא לך דו"חות.

יגאל אסף: יש ואתה מציע למשפחה דירה ראשונה, והוא לא רוצה; דירה שניה, והוא לא רוצה; וגם דירה שלישית שאתה מציע לו, הוא לא רוצה.

יגאל אסף: יש מקרים כאלה.

יגאל אסף: יש גם מצב שיש מלאי של דירות, ומשרד הקליטה בא ואומר, סליחה, אני לא רוצה את הדירות האלה כי הן לא נותנות לי פתרון.

יגאל אסף: גם משרד השיכון אומר, אני לא רוצה את הדירות האלה, הן לא בשביל המועמדים שלי.

יגאל אסף: אז מה עושה משרד השיכון?

יגאל אסף: אנחנו מדברים עכשיו על סוג אוכלוסיה שלא זכאים על פי דין בוועדת איכלוס, ולא זכאים בקריטריונים של משרד הקליטה.

יגאל אסף: משרד הבינוי והשיכון עורך מה שנקרא "מבצעי שד"ח" - שכר דירה חופשי - כל מי שמחזיק תעודת זכאות, החברות מפרסמות, 20 דירות, 30 דירות, ורק באותם ישובים שיש בהם מלאי דירות.

יגאל אסף: לדוגמה, דימונה, קרית-שמונה, בית-שאן.

סופה לנדבר: בקרית-שמונה, משרד הקליטה לא רוצה דירות?

סופה לנדבר: יש לי רשימה של אנשים שמבקשים לגור בקרית שמונה.

תמר הרטוב-מיארה: יש דירות בקרית שמונה, אנשים לא רוצים ללכת לשם.

סופה לנדבר: לי יש רשימה של אנשים שגרים שם ורוצים לגור שם.

יגאל אסף: יש בקרית שמונה הנחיה של משרד הבינוי והשיכון של מבצע שד"ח פתוח, 365 יום בשנה.

יגאל אסף: כל אזרח במדינת ישראל שמחזיק תעודת זכאות, הולך למשרד הבינוי והשיכון - - -

תמר הרטוב-מיארה: יש לי למעלה מ100- דירות בקרית שמונה.

אמנון כהן: כמה הוא משלם שם שכר דירה?

תמר הרטוב-מיארה: ה - - - משלם שלושים-ארבעים שקל, הרגיל משלם 180 עד 200 שקל, לא יותר.

סופה לנדבר: אתה יכול להעביר לנו רשימות של דירות שמשרד הקליטה לא רוצה אותן ואנחנו נאכלס אותן יחד?

יגאל אסף: אני מוכן להעביר לכם רשימה של אותם ישובים בהם יש מלאי דירות ריקות.

יגאל אסף: אני רוצה לבקש מנציגי הדרום היושבים כאן.

יגאל אסף: אני הייתי תושב הדרום 25 שנה, אני מכיר את באר שבע על בורייה, אז אל תגידו לי דירות הרוסות.

יגאל אסף: כל דירה שמתאכלסת, גם במבצע, היא משופצת, אולי ברמה מינימלית, אבל היא משופצת.

יגאל אסף: אתם תקבלו את כל האינפורמציה.

אמנון כהן: מה זה רמה מינימלית, לסייד את הקירות?

יגאל אסף: לא, כל בעיה בטיחותית של מים, ביוב, חשמל, דלתות, חלונות.

יגאל אסף: אני רוצה לגעת בנושא שאם הוא היה מקבל את האישור של ועדת הכלכלה של הכנסת, כולם היו חיים בשקט, ואולי הוועדה הזאת לא היתה מתכנסת.

יגאל אסף: יש את חוק גוז'נסקי שאושר ולא יושם, ואם הוא היה מיושם הלכה למעשה, הוועדה הזאת לא היתה צריכה להתכנס.

יגאל אסף: שר הבינוי והשיכון צריך להכין לחוק הזה תקנות עם סל, וצריך פשוט לאשר אותן.

יגאל אסף: אנחנו בדיון עם משרד האוצר למעלה משנה וחצי, כולל משרד המשפטים שצריך לאשר את נוסח התקנות.

יגאל אסף: אדוני היושב ראש, אני מעביר לעיונך ולידיעתך מכתב מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון מה13- באוקטובר 1999 לסגן הממונה על התקציבים במשרד האוצר, עם העתק לשר הבינוי והשיכון, לשר האוצר, והמכתב מדבר בעד עצמו.

יגאל אסף: אודה לך אם תצא פנייה מיידית מטעם הוועדה לאוצר שיזרזו את אותו מיפגש מיוחל כדי שבשנת 2000 נוכל ליישם את חוק גוז'נסקי.

יגאל אסף: מה משמעות יישום החוק?

יגאל אסף: יישום החוק משמעו תקצוב הביצוע, ואז כל החברות יקבלו סל שמאושר על ידי משרדי הממשלה ועל דעת האוצר.

יגאל אסף: היום אחוז מסויים מהדיירים כן מקבלים טיפול.

יגאל אסף: ואתה יכול לקבל רשימה מפורטת של הדירות, כולל השקעות תקציב של מאות אלפי ומליוני שקלים שמושקעים בדירות מדי שנה.

יגאל אסף: אמרתי לך את זה בקיצור, אני מעביר לך את המכתב הזה.

סופה לנדבר: תסבירו לי, איך אתם עושים החלפת דירות?

סופה לנדבר: משרד הקליטה אומר משרד השיכון, משרד השיכון אומר משרד הקליטה.

יגאל אסף: כל נושא שקשור למשרד הקליטה, אם עולה נכנס לדירה לפני חצי שנה ומחר בבוקר הוא רוצה לעבור, כל העברה כזו היא באחריות משרד הקליטה.

סופה לנדבר: אז הם בעצם לא מחליפים דירות.

יגאל אסף: אני לא יודע, שהם יתנו תשובה.

דורית נגד: אנחנו כן מחליפים דירות.

דורית נגד: אנחנו מגישים תיקים לוועדת חריגים, כל אותם אנשים שקיבלו דירה ומבקשים החלפת דירה, פונים אלינו בכתב, ואנחנו מעבירים אותם לוועדת חריגים.

דורית נגד: שמואל דוד: אמרת שאתם אמורים להכין תקנות, הכנתם תקנות?

דורית נגד: האם יש תקנות שעומדות בארון במשרד השיכון ולא מתבצעות בגלל משרד האוצר?

יגאל אסף: כן, משרד הבינוי והשיכון ישב עם החברות המאכלסות הגדולות ושוחחנו על הסל הזה.

יגאל אסף: ואני לא מדבר על איכלוס חוזר, כי איכלוס חוזר זה משהו אחר לגמרי.

יגאל אסף: אני מדבר על אותו טיפול של אחזקה שוטפת, שיטתית, בדיירים שמתגוררים בפועל באותן דירות.

יגאל אסף: הגענו לשלב שהיינו צריכים להיפגש במשרד המשפטים.

יגאל אסף: העברתי ליושב ראש הוועדה את המכתב, אני מבקש שיושב ראש הוועדה יפנה אישית למנכ"ל האוצר או לממונה על התקציבים שיורה לנציגי האוצר לשבת איתנו ועם אנשי משרד המשפטים כדי שמחר בבוקר נביא את זה לוועדה, ובעזרת השם, בשנת 2000 נוכל להפעיל את זה בתקציב.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: תמר הרטוב-מיארה מנהלת אגף הנכסים בחברת עמידר, בבקשה.

תמר הרטוב-מיארה: אשתדל לענות עניינית לשאלות שנשאלו.

תמר הרטוב-מיארה: אני חוזרת על ההערה שלי, נציג האוצר היה הנציג הכי חשוב בוועדה והוא לא נמצא כאן.

תמר הרטוב-מיארה: שמונים אחוז מהבעיות שהועלו, אם היה תקציב, אנחנו אמנם כותבים מחוסר תקציב, מחוסר תקציב, אבל יחד עם זאת, שמעתי הרבה מאוד טענות ובעיות ומקרים ממש בהגדרה של קורעי לב, שקשה לי להאמין שזו המציאות, כיוון שלגבי קשישים, אכן יש תקציבים, ובשום פנים ואופן, קשיש לא ישב, כמו שצויין פה, מקרה של קשישה שנתיים ימים בלי מים חמים.

תמר הרטוב-מיארה: בשום פנים ואופן לא.

תמר הרטוב-מיארה: סנגור קהילתי בבאר שבע העביר לי רשימה, אני אבדוק את הרשימה ואתן להם תשובה.

תמר הרטוב-מיארה: מאחר והמדיניות היא שקשישים כן יקבלו טיפול, אני מבקשת להעביר בעיות פרטניות, שכנראה לא הגיעו לידיעת עמידר או שנפלו בין השורות.

תמר הרטוב-מיארה: אז יש לנו יחידה לפניות הציבור.

תמר הרטוב-מיארה: מי שמכיר אותי יודע שעד לפני שנה כיהנתי כמנכ"ל בפועל.

תמר הרטוב-מיארה: לפני שלושה חודשים מונה מנכ"ל לעמידר, ושמו, עמיקם בן-צבי, ואני מוכרחה לומר לכם, באחריות, מתוך הכרותי את האיש, שיש הרבה תקווה לדיירי עמידר, והכיוון שלו, והראייה שלו היא בניגוד למדיניות שהיתה מזה שמונה-תשע שנים בעמידר.

תמר הרטוב-מיארה: הוא רוצה לחזור לנושא החברתי, לנושא הקהילתי, מעניין אותו הדייר ולא מעבר לזה.

תמר הרטוב-מיארה: הוא מתכוון להקים מחדש את האגף לרווחת הדייר.

תמר הרטוב-מיארה: לפני תשע שנים קיבלו החלטה שלא יהיה אגף כזה, והיום הוא קורא להחזיר את האגף הזה.

תמר הרטוב-מיארה: ברגע שיש אגף כזה, אז יש גם סיורים בשטח ורואים את הבעיות, ולא שהדייר צריך להגיע לעמידר.

תמר הרטוב-מיארה: אני מאמינה שהתופעה הזאת של המקרים שנפלו בדרך לא תחזור על עצמה.

תמר הרטוב-מיארה: עכשיו לעצם השאלות שהועלו.

תמר הרטוב-מיארה: שיפוץ של הבניינים.

תמר הרטוב-מיארה: אז זה במסגרת הרעיון החדש של הקמת אגף הרווחה שיבדוק, יטפל וגם יסייר בשטח.

תמר הרטוב-מיארה: היו"ר אמנון כהן: דיברו כאן על בנין מאוכלס חציו ברוכשים, וחציו בשכירות.

תמר הרטוב-מיארה: חציו עמידר, חציו רוכשים.

תמר הרטוב-מיארה: לגבי הרוכשים זה נמצא במסגרת טיפול של שיקום שכונות של משרד השיכון.

תמר הרטוב-מיארה: לגבי השוכרים, זה עמידר.

תמר הרטוב-מיארה: אני יכולה לומר לכם שבמסגרת הדיונים של מנכ"ל עמידר עם שר השיכון ועם מנכ"ל משרד השיכון, יש כוונה לאחד את כל הגורמים ולפעול בשטח, ושלא תהיה הבחנה בין דירות שכורות ודירות שנרכשו.

אמנון כהן: ומתי זה יהיה?

תמר הרטוב-מיארה: זה יהיה בקרוב מאוד.

קריאה: מה לגבי שכונות שלא כלולות בשיקום שכונות?

יגאל אסף: אני מציע שסמנכ"ל אגודת תרבות הדיור ישיב לך, כי לזה יש מענה באגודה לתרבות הדיור.

תמר הרטוב-מיארה: בקשות להחלפת דיור, עניתם, במשרד הקליטה, ועדת חריגים.

תמר הרטוב-מיארה: משרד השיכון, ועדות של משרד השיכון עד לוועדה הציבורית שזו האינסטנציה העליונה, וזה מיושם ופועל.

תמר הרטוב-מיארה: לדעתי, יכול להיות שלא כולם מודעים לאפשרות להגיש ערעורים על החלטות של ועדה ראשונה.

אמנון כהן: למי מגישים את הערעור, לאותה ועדה?

שלומית קואולמן: כן, אבל לא אומרים לאנשים שצריכים להוסיף אישורים, אומרים להם תגישו ערעור, ואז זה עובר ל - - - אני רואה את התשובות.

תמר הרטוב-מיארה: מה שאני מציעה, יגאל אולי יענה, האם בתשובת הדחייה כותבים לאיש, יש לך אפשרות לערער לוועדה העליונה?

יגאל אסף: אבקש מהסמנכ"ל הבכיר לאכלוס שלנו שיביא לך איזה שהוא נייר עמדה מפורט לגבי ההליך הטיפולי בכל המקרים של העברה מדירה לדירה.

יגאל אסף: תמר הרטוב-מיארה: ואם לא מביאים לידיעת האיש את סיבת הדחייה ואפשרות ערעור, אני מציעה שלהבא זה יוכנס למכתב הדחייה.

אמנון כהן: כתוב בתשובה: אתה לא זכית, ואם תרצה לערער תפנה ל-א', ב', ג' ותביא אישורים נוספים.

תמר הרטוב-מיארה: לגבי תיקונים, אני חושבת שכבר נתנו תשובה.

תמר הרטוב-מיארה: יש בעיה של תקציבים.

תמר הרטוב-מיארה: באשר לבעיות של צנרת, כל התיקונים במסגרת צנרת, פיצוצי צינור - - -

אמנון כהן: מים חמים?

תמר הרטוב-מיארה: דוודים לא.

תמר הרטוב-מיארה: צנרת אנחנו מחוייבים לבצע.

אמנון כהן: דוד שמש לא בסל?

תמר הרטוב-מיארה: לא.

אמנון כהן: אבל לקשיש אפשר לעזור?

תמר הרטוב-מיארה: לקשיש כן.

יגאל אסף: יש לנו דין ודברים עם החברות המאכלסות.

יגאל אסף: עם הנושא של מים חמים - -

אמנון כהן: אם דוד שמש התקלקל?

תמר הרטוב-מיארה: דוד שמש, בשום פנים ואופן, רק דוד חשמל, וגם מים חמים דוד חשמל, למשפחות מרובות ילדים ולקשישים.

תמר הרטוב-מיארה: היו"ר אמנון כהן: אבל יש שם דוד שמש.

סופה לנדבר: אז אם יש דוד שמש, למי דייר צריך לפנות?

סופה לנדבר: אני צריכה כתובת.

תמר הרטוב-מיארה: לגבי העלאות שכר דירה.

תמר הרטוב-מיארה: אני מבקשת מהוועדה להתערב שחברת עמידר תקבל חזרה את הטיפול בבעיות ההנחות בשכר דירה.

תמר הרטוב-מיארה: עד לפני שלוש שנים, חברת עמידר ריכזה את הטיפול בדיירי הדיור הציבורי.

תמר הרטוב-מיארה: מאחר ועמידר היא החברה הכי גדולה, יש לה 70 אלף דיירים, באופן טבעי היא טיפלה בנושא הנחות שכר הדירה גם של יתר החברות.

תמר הרטוב-מיארה: לפני שלוש שנים, במסגרת החלטות של מיכרזים, ואי-מתן פטור, הוחלט להוציא את זה לחברה חיצונית.

תמר הרטוב-מיארה: מה שקורה עכשיו, אותה חברה חיצונית מטפלת בזה כאשר כל המידע שיש בתוך החברות, למעשה לא קיים אצלה.

תמר הרטוב-מיארה: עד שהיא מקבלת את הפנייה ועד שהיא דנה בפנייה, בינתיים היא מקבלת החלטה באופן אבסולוטי לבטל את ההנחה.

תמר הרטוב-מיארה: ואז ש פער במספר חודשים, לפעמים אפילו מעבר לזה, עד שדנים בזה ועד שנותנים חזרה את ההנחה.

תמר הרטוב-מיארה: הדייר בינתיים נכנס ללחץ, לעגמת נפש, וזה צובר ריביות וכן הלאה.

תמר הרטוב-מיארה: אני חושבת שבמסגרת הפטורים ממיכרזים, יש מקום להחזיר חזרה את הטיפול לחברות המאכלסות, להן יש את המאגר, להן יש את המידע, ובשעתו זה עבד יפה מאוד.

שמואל דוד: הדייר יודע שזה זמני?

תמר הרטוב-מיארה: הדייר לא יודע כיוון שיש פה בעיה של חברה חיצונית שמטפלת בזה.

אמנון כהן: היו פה שאלות שהיה סכום מסויים, הגדילו את הסכום בלי להודיע לדייר.

תמר הרטוב-מיארה: אחת לשנה הדייר צריך להגיש בקשה להנחה.

אמנון כהן: הוא יודע את זה?

תמר הרטוב-מיארה: לא תמיד הוא יודע, ויש כאלה שלא יודעים לכתוב ולהגיש את הבקשה.

תמר הרטוב-מיארה: אוטומטית, אותה חברה חיצונית מבטלת להם את ההנחה.

תמר הרטוב-מיארה: לעומת זאת, אם זה היה בתוך החברה המשכנת, היא מכירה את האיש, היא יודעת, היא גם יכולה לקבל החלטה להאריך לו את ההנחה עד שהיא תבוא אליו למלא איתו את השאלון, לטפל בו וכן הלאה.

תמר הרטוב-מיארה: היו"ר אמנון כהן: מי החברה החיצונית הזאת?

תמר הרטוב-מיארה: חברת תל-דור.

יגאל אסף: אני חייב לתת פה הסבר.

יגאל אסף: עד לפני שנתיים, מרכז הנחות לשכר דירה היה בטיפולה של חברת עמידר.

יגאל אסף: על פי הנחייה והוראה של משרד האוצר, נדרש משרד הבינוי והשיכון לפרסם מיכרז.

יגאל אסף: במיכרז זכתה חברה חיצונית שיצרה איזה שהוא מאגר שנשאב מאותן חברות.

יגאל אסף: מכיוון שאני לא מטפל בנושא הספציפי, הייתי מעדיף אולי במסגרת נייר העמדה שהועבר אליך על ידי סמנכ"ל איכלוס, ואולי שווה שהוא יזומן אליך לשיחה, ותקבל ממנו איזה שהיא סקירה על מערכות האיכלוס במשרד השיכון.

תמר הרטוב-מיארה: דיירים מדירה גדולה לדירה קטנה, אין שום בעיה, להיפך, אנחנו מעודדים, לפעמים אנחנו מגיעים עד לכדי תביעות משפטיות כאשר יש אבסורדים.

תמר הרטוב-מיארה: אבל היום החוק של חברת-הכנסת גוז'נסקי מגן עליהם, ואנחנו לא יכולים לפנות אותם בכוח, אם זה מרצון, על אחת כמה וכמה, אין שום בעיה.

תמר הרטוב-מיארה: משפחה שהתבססה, להעביר את הדירה למשפחה נצרכת, אומר לך את האמת, אני 30 שנה בעמידר, לא זוכרת דבר כזה.

תמר הרטוב-מיארה: קיבל דירה לכל ימי חייו.

תמר הרטוב-מיארה: אין לנו את הכוח להגיע למצב הכלכלי שלו.

יגאל אסף: בסדר, גילית שמצבו הכלכלי מצויין, אז אתה אומר לו תשלם 1,500 שקל לחודש.

יגאל אסף: ואתה יודע שיש לו עסק ומכונית, והוא עצמאי והוא קבלן וכל מה שאתה רוצה, על פי דין, אתה רק יכול להעביר אותו למכסימום, והוא משלם וממשיך להחזיק דירה בשיכון הציבורי.

אמנון כהן: יעקב להט, סמנכ"ל בכיר איכלוס מחברת עמיגור, בבקשה.

יעקב להט: אדבר קצת על נושא האחזקה ואיך אני רואה את הקטע הזה בעתיד.

יעקב להט: מבחינת הפעילויות שאנחנו עושים היום באחזקה, עם התקציבים הדי מוגבלים שיש לחברת עמיגור, אנחנו מטפלים בכל מה שנחשב לאחזקת שבר, שקיעת ריצוף, זגוגיות, דלתות, ורוזטות, לפי מחירים נמוכים, ובתגובה של 24 שעות לכל פעילות, על ידי מערכת אחזקה שלנו שהיא די יעילה.

יעקב להט: במקביל לפעילויות לאחזקת השבר, יש פעולות גדולות יותר, שהולכות בדרך של מיכרזים, וזה אחזקת מיבנים.

יעקב להט: ולפי התקציבים המוגבלים שלנו, זה אחת ל15- שנה.

יעקב להט: אנחנו עוברים כל בית שצובר איזה שהוא פחת מסויים, וזה בסכום של כ3,000- דולר ליחידת דיור.

יעקב להט: נהגנו לעשות את הדבר הזה, אני אומר נהגנו משום שהנושא הזה, של האחזקה הגדולה יותר, הולך ופוחת, וזה בשל מעבר גדול של בתים ממצב שרובו שוכרים, למצב שרובו רוכשים.

יעקב להט: זה השלב שאנחנו חייבים לצאת, כי אין לנו יכולת לטפל במיבנים שכאלו.

יעקב להט: אנחנו, עם האגף לרווחה שמאוד מפותח בחברת עמיגור, מעודדים את יצירת הוועדים הרבה לפני היציאה שלנו, ותוך כדי היציאה, וליווי מסויים אחרי היציאה.

יעקב להט: אם מישהו מכיר את המיבנים של עמיגור ומסתובב שם, ברגע שהוא רואה מיבנה מטופח, יודע שזה בית של רוב שוכרים.

יעקב להט: ברגע שהוא רואה בסמוך לו בית קוצני וללא שום דבר, אתה יכול לבוא ולומר שזה בית שהפך ברובו לרוכשים.

יעקב להט: ואני מאוד מצטער על כך.

יעקב להט: אנחנו היום שומעים על ליקויים בשטח כשהחברות הציבוריות עדיין מחזיקות את המיבנים, עם אמצעים כאלה או אחרים, ברמת אחזקה כזו או אחרת.

יעקב להט: אולי רואה שחורות, אבל להערכתי, אם לא נקבל גיבוי חזק, אנחנו או כל חברה אחרת שתנהל את הדברים האלו, אני חושש מאוד מסלאמס אחד גדול שיתרחש בתוך המיבנים שהיו פעם חוק הדיור הציבורי.

יעקב להט: כמו שלוקחים ספינה ומשיטים אותה עם צוות חדש, כך צריך לעשות עם המיבנים האלו שהופכים להיות בתים בהם רוב רוכשים.

יעקב להט: גם במחיר כספי, כלומר, אם ועד בית לפתע הופך להיות בית שעומד בזכות עצמו ואין חברה ציבורית שמנהלת אותו, בשלב מסויים חייב מישהו לעזור לו.

יעקב להט: אנחנו הרי מדברים על בתים שניבנו בשנות ה50- וה60-, כל החברות הקבלניות הגדולות התגלחו על הבתים האלה.

יעקב להט: אמרתי, אם דייר צריך לשלם לוועד הבית 40 שקל לחודש, שהוא ישלם 50% ושהמדינה תמשיך ללוות אותו ב50%- הנותרים, המדינה תחזיק את הגינון, הדייר ישלם חצי ממחיר השוק באחזקת המיבנה עצמו.

יעקב להט: זה יהיה כדאי גם לדייר וגם לאותה חברה שתוכל למלא את הדברים האלה.

אמנון כהן: יעקב קארו, ממונה על הנכסים בחברת פרזות, בבקשה.

יעקב קארו: בקשר להחלפת דירות.

יעקב קארו: ביולי 1999 נתקבלה הנחייה ממשרד הבינוי והשיכון, שדייר שגר בדיור הציבורי ונכנס לדיור ב1.1.94- והמשפחה גדלה, לא יכול להגיש בקשה להחלפה.

יעקב קארו: משפחה שגרה בדירה שנתיים או שהמשפחה גדלה, יכלה להגיש בקשה להחלפה.

קריאה: למיטב ידיעתי, מדובר בחמש שנים מאז שהאיש נכנס לדירה.

קריאה: שיחכה בדירה חמש שנים ואחר כך נראה.

יעקב קארו: ברגע שמחליפים הדירה מתפנה למשפחה זכאית אחרת.

יעקב קארו: אענה לגברת זיוה עדיקה.

יעקב קארו: בזמנו, חושב שכר הדירה ברח' אברהם שטרן לפי שיקום שכונות.

יעקב קארו: רח' שטרן יצא מהשיקום ביולי.

יעקב קארו: נכון, החברה לא שלחה מכתב, וזו הבעיה, אבל העלו את זה לשכר דירה רגיל, לא שיקום שכונות, ולכן זה קפץ.

אמנון כהן: אבל צריך היה להודיע לאנשים לפחות חודש מראש.

אמנון כהן: יעקב קארו: נכון, אבל זה המצב.

אמנון כהן: בקשר להנחות בשכר דירה, יש איזה בעיה, והיא חמורה.

אמנון כהן: נניח שמשפחה מקבלת דיור סוציאלי והיא עוברת את המיכסה של המשכורת שנקבעה על ידי משרד העבודה והביטוח הלאומי ב100- שקל, אז שכר הדירה שלה קופץ ל400- ו600- שקל במקום 100 שקל.

אמנון כהן: בזמנו, החברות עצמן, עמידר, פרזות, היתה להן אפשרות בסכום מסויים לרוץ.

אמנון כהן: בקשר לשיפוצים ברכוש המשותף, כמו ענין של מעלית, צביעת חדר מדרגות, החברה משתתפת במלוא השיפוץ, בחלק היחסי.

אמנון כהן: יש לנו 8 דירות ריקות שנמצאות בשיפוץ, כאשר לכל הדירות יש כבר מועמדים.

אמנון כהן: אני רוצה לציין פה, לפני יגאל אסף, שהדירה באיכלוס חוזר, אנחנו מקבלים החזר כספי של 13,500 שקל, ואם יש מקרים חריגים שהדירה זקוקה לשיפוץ יותר יסודי, אנחנו מבקשים ממנו והוא בדרך כלל נענה.

אמנון כהן: יצחק אינצ'י מנהל נכסים של חברת שקמונה, בבקשה.

יצקי אינצ'י: אחרי שהחברות הגדולות דיברו הרבה, אין לי מה להוסיף אבל בכל זאת אני רוצה להתמקד בנושא העיקרי, וזה הנושא התקציבי.

יצקי אינצ'י: לחברת שקמונה יש היום בערך 1,500 יחידות דיור, ואנחנו מנסים לטפל כמיטב האפשרות שבידינו, הן בנושא האחזקה השוטפת, והן בנושא האחזקה המונעת, שיפוצי מעטפת וכו', אבל ידינו כבולות מחוסר תקציבים.

יצקי אינצ'י: אנחנו מטפלים בכל הבעיות שמסכנות את הדיירים, תיקונים בטיחותיים, תיקוני חשמל.

יצקי אינצ'י: אם היו נותנים תקציבים לכל החברות אז כל הדיון פה היה מיותר, אנשים היו מקבלים את הטיפול הראוי.

יצקי אינצ'י: אבל, אם חוק גוז'נסקי ייושם אני חושב שכל הבעיות האלה ייפתרו, כמו שאמרו פה, לנושא האחזקה.

יצקי אינצ'י: יש לנו שני אנשי שטח שיוצאים לכל קריאה, לבדוק את התלונות של הדיירים.

יצקי אינצ'י: אנחנו נעזרים בחברת ביטוח לנזקי מים, פיצוצי צנרת, שהם אמורים לתקן מיידית.

יצקי אינצ'י: אם יש לנו רכוש שנבנה בשנות ה50- וה60-, למי שמתמצא באינסטלציה וצנרת יודע שאורך החיים של צנרת מים יכול לנוע בסביבות 25 שנה.

יצקי אינצ'י: צנרת רקובה בתוך הבתים גורמת לסתימה, לחוסר לחץ מים ולפיצוצים.

יצקי אינצ'י: הדבר גורם נזק לרכוש של הדיירים, גם לרטיבות בקירות.

יצקי אינצ'י: אבל שוב, אם היה תקציב, ואם היו אומרים בואו נחליף את כל הצנרת מתחת לבלטות, אז הבעיות היו באות על פתרונן.

יצקי אינצ'י: ולסיום, קחו בחשבון שרוב הדיירים שבדיור הציבורי משלמים שכר דירה מאוד נמוך, ובשכר הדירה המינימלי הזה החברות צריכות לתחזק את הדירות באחזקה השוטפת.

יצקי אינצ'י: אם יש דירה מסויימת שאנחנו משקיעים בה 20 אלף שקל לתיקון של מבנה הנדסי על פי הוראה של מהנדס העיר, שהמיבנה הוא מסוכן ויש צורך לתקנו מידית.

יצקי אינצ'י: 20 אלף שקל, אנחנו נקבל מאותו דייר, אם זה אלף שקל לשנה, 20 שנה יקח לאותה חברה להחזיר את ההשקעה.

אמנון כהן: זה הדיור הציבורי.

סופה לנדבר: תתייחס בבקשה לפרדס חנה.

יצחק אינצ'י: אני צריך לאכזב אותך כי אני לא יכול לתת לך תשובה לנושא שאינו בתחום טיפולי.

יצחק אינצ'י: אני לא יודע במה מדובר.

יצחק אינצ'י: אני כן יכול להבטיח לך שאנחנו נבדוק את הנושא ואני או מנהלת כוח האדם או המנכ"ל שנמצא עכשיו בחופשה, ניתן לך תשובה.

סופה לנדבר: ליושב ראש הוועדה ולי, ודחוף.

ישעיהו גולדשטיין: אני רוצה להתייחס לאגודה לתרבות הדיור, אני מציג את הנקודה, ואולי הוא ישיב לי.

ישעיהו גולדשטיין: מיבנים מעורבים של שכירות ורכישה הם למעשה לא נותנים לו מענקים, לא פתרונות, ולא טיפול, והם לא משתתפים, הם אומרים, זה לא בטיפולנו, אנחנו לא מטפלים בכלל בבנין.

ישעיהו גולדשטיין: זה בהמשך לשאלות שהועלו כאן, ואני מבקש תשובה.

אמנון כהן: אשר לוי, סמנכ"ל האגודה לתרבות הדיור, בבקשה.

אמנון כהן: אשר לוי: האגודה לתרבות הדיור מטפלת היום בלמעלה מ700- אלף יחידות דיור בארץ, שהם 50 אלף ועדי בתים מאילת ועד קרית שמונה.

אמנון כהן: בין הנושאים שהאגודה לתרבות הדיור מטפלת בהם, זה גם נושא של שיפוצים.

אמנון כהן: תקציב האגודה לתרבות הדיור מגיע ממשרד ראש הממשלה והוא מסתכם ב6- מיליון ו400- אלף שקל לשנה, שזה מעט מדי, כי זה מיועד ל700- אלף יחידות דיור, וזה לצורך הנושא של טיפול ברכוש המשותף שמתחיל בשיפוץ החיצוני.

תמר הרטוב-מיארה: אנחנו מציעים ישיבה משותפת של כל החברות עם האגודה לתרבות הדיור, ומשרד השיכון.

אשר לוי: בנושא השיפוצים אנחנו מטפלים בשלושה מישורים: אנחנו מטפלים במענקים שזה שיפוץ כולל של כל הרכוש, כולל סיוד חדר המדרגות, ושיפוץ הקירות החיצוניים; שיפוץ מוגבל שזה בדרך כלל סיוד וצביעת חדרי המדרגות, המעקות, והטיפול בגינון; ושיפוץ מוגבר שזה בהתאם להחלטת משרד השיכון, בהתאם לקריטריונים שבאותם אזורים, וזה תלוי גם במצב בסוציו-אקונומי של אותם תושבים.

יגאל אסף: מדובר בשלוש רמות השתתפות במענקים.

יגאל אסף: אשר לוי: זה מתחיל ב150- שקל ליחידת דיור שזה השיפוץ הקטן, ו850- שקל לשיפוץ יותר גדול, כולל יחידת דיור, ו1,200- שקל ו2,200- שקל שזה בוועדת חריגים, כמו שאמרתי, לפי המצב הסוציו-אקונומי.

יגאל אסף: מתוך נסיון, ומתוך הישיבות שאנחנו יושבים ביחד עם יגאל אסף, השיפוץ המוגבר נע בסביבות ה5,000- עד 10,000 שקל ליחידת דיור.

יגאל אסף: המענק הקטן שאנחנו נותנים מגיע ל2,200- שקל.

יגאל אסף: אבל זה במסגרת התקציב שאנחנו יכולים לתת, וזה לכל הארץ ולכל הרמות.

קריאה: כולל הדיירים בשיכון הציבורי?

אשר לוי: לא כולל.

אשר לוי: לחדרי מדרגות, ביחידות, בתים משותפים, הרוכשים מקבלים.

אשר לוי: זה לפי הקריטריונים של משרד השיכון שאנחנו פועלים איתם יד ביד בנושא הזה, וזה נכון, 6 מיליון ו400- אלף שקל זה מעט מדי, וזה סכומים קטנים מדי.

אשר לוי: אבל פנינו למשרד, ויגאל אסף מטפל בזה באופן אישי.

אשר לוי: אנחנו מקווים שיגדילו את התקציב ואז נוכל לתת יותר.

אשר לוי: אנחנו נותנים לפי מה שנותנים לנו.

אשר לוי: דיברו כאן על הדיור הציבורי.

אשר לוי: בדרך כלל אנחנו לא מטפלים בדיור הציבורי כי זה דירות של שוכרים.

אשר לוי: אנחנו פועלים על פי חוק הבתים המשותפים ורק לבעלי דירות.

אשר לוי: יש כרגע ביצוע של הנושא של העברת דיירים ממצב של שכירות, שטופלו על ידי החברות המאכלסות למצב של בעלים לכל דבר.

אשר לוי: עשינו סקר בין 500 בעלי בתים.

אשר לוי: 69% מדיירי הבתים המשותפים חוששים מהענין הזה.

אשר לוי: הואיל וכאן נכנסים דיירים שעד עכשיו לא היו מודעים לכך, הם לא היו משתתפים באופן שוטף בניהול הבית המשותף ובהחזקת הרכוש המשותף, תיווצר פה בעיה רצינית בעתיד, כאשר אותם בתים יצטרכו לטפל בכוחות עצמם בנושאים הללו.

אשר לוי: חשוב מאוד שמשרד השיכון או הממשלה, מי שמטפל בכך, ידאג לתקצב את הענין, ולטפל גם בנושא החברתי של הענין וגם בנושא של השיפוצים בהמשך.

אשר לוי: זה מה שיש לי לומר.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: גיא דורון, בבקשה.

גיא דורון: לי קוראים גיא, משרד התעשיה והמסחר לא שותף לענין הזה, אבל השר רן כהן, מכיוון שהוא מכיר את הענין, ביקש ממני לבוא לישיבה זו.

גיא דורון: הפתרון הבסיסי לכל הבעיות האלה, בעיניו של השר, זה יישום חוק הדיור הציבורי שהתבצע השנה.

גיא דורון: זה פותר את בעיית התלות של הדיירים.

גיא דורון: לגבי ההעלאות.

גיא דורון: על פי בדיקה משפטית שלנו, הן לא חוקיות, לא בזמן ולא באחוזים, ותסלח לי מנכ"ל פרזות על מה שאמרת, יש פה פנייה של השר לשתי יחידות סמך שהוא ביקש שאתה תראה אותם, של הרשות להגנת הצרכן, והמועצה לצרכנות, לבדוק את החוקיות של הענין בעקבות כל הפניות האלה.

גיא דורון: הוא חושב שההעלאות לא חוקיות.

גיא דורון: היו"ר אמנון כהן: אסכם במספר משפטים.

גיא דורון: קודם כל, הכרנו את כל הגופים הפועלים בנושא הדיור הציבורי.

גיא דורון: אז אם יש לכם בעיות שלא נפתרו, יש לכם עכשיו לאן לפנות.

גיא דורון: אנחנו לא מצפים לקבל תשובה על כל שאלה, אבל יש פה גופים שאתם יכולים לפנות אליהם עכשיו ישירות כי אתם כבר מכירים אותם.

גיא דורון: כמובן אין מספיק דירות במדינה, אך אנחנו נפעל לבניית דיור ציבורי.

גיא דורון: עד שלא נכפיל את בניית הדיור הציבורי לא ניתן לרכוש את הדירות.

גיא דורון: אני בעד שאחד שחי הרבה מאוד שנים שירכוש את הדירה או את הכסף שגובים ממנו שיילך לבניית דיור ציבורי, והאוצר יתן עוד שקל מול שקל.

גיא דורון: זה אחד.

גיא דורון: דבר שני, אנחנו נדאג גם לבניית הוסטלים שנותנים את המענה לקשישים, זה חשוב לנו מאוד.

גיא דורון: העלאת נושא של שכר דירה.

גיא דורון: אבדוק את הנושא הזה לעומק, אני רוצה לדעת איך קורה שפתאום מעלים את שכר הדירה, ואיזה גוף זר נכנס ופועל בלי ידיעתכם, זה לא מקובל.

גיא דורון: אני אבדוק את זה אישית.

גיא דורון: פינוי דירות לאחר שהמשפחה השתקמה.

גיא דורון: לא ייתכן שמשפחה שמצבה הכלכלי השתפר מאוד תמשיך להחזיק בדירה, ובמקביל עומדות משפחות שצריכות להיכנס, זה בעיני גם חמור מאוד.

גיא דורון: כמובן אבדוק את חוק גוז'נסקי לעומק, שמעתי עליו הרבה, ואם צריך לקדם אותו, אני אקדם אותו.

גיא דורון: יגאל, המכתב שהפנית אלי לשר האוצר.

גיא דורון: כיושב ראש הוועדה אפנה ואשאל מה עשו עם זה.

גיא דורון: אני גם חבר בוועדת הכספים, אז יש את כל הכלים הדרושים לקדם את הנושא הזה.

גיא דורון: אנחנו לא נעביר דברים אחרים אם לא יתחשבו בצרכים של האוכלוסיות החלשות, האוכלוסיות הנזקקות והקשישים.

גיא דורון: כל מי שנתבקש להעביר אלינו נתונים, אני מבקש להעביר לוועדה את כל הנתונים.

גיא דורון: אחרי שנקבל את הנתונים נחליט על הנושאים שיועלו לדיון בישיבות הבאות של הוועדה.

גיא דורון: אני מודה לכל אחד ואחד בנפרד שתרמתם מזמנכם לנושא חשוב זה, וניפגש רק בדברים טובים.

גיא דורון: תודה.

גיא דורון: ישיבה זו נעולה.