הוועדה המיוחדת לקידום מעמד הילד, כנסת 15, פרוטוקול מספר 177, 2002-10-16 09:30

תמר גוז'נסקי: בוקר טוב.

תמר גוז'נסקי: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד הילד.

תמר גוז'נסקי: על סדר היום בעיית המכסות לילדי רווחה – לפעוטות בסיכון.

תמר גוז'נסקי: לנושא המכסות לפעוטות בסיכון למעונות יום ולמשפחתונים יש היבטים שונים.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מנהלים כאן מערכה כמה וכמה שנים נגד עצם קיום המכסות ובעד יישום החוק.

תמר גוז'נסקי: אך בתחילת השנת הלימודים הזאת הסתבר שגם המכסות לא הגיעו לארגונים שמפעילים את מעונות היום.

תמר גוז'נסקי: בסוף חודש אוגוסט 2002 קיבלנו מכתב מויצ"ו, ובו נטען ששלושה ימים לפני תחילת שנת הלימודים מעונות היום – כולל מעונות רב-תכליתיים – עומדים כמעט ריקים.

תמר גוז'נסקי: ביררנו את הנושא במקומות נוספים והסתבר שהמצב הזה לא קיים רק בויצ"ו.

תמר גוז'נסקי: ביקרתי במעון רב תכליתי של ויצ"ו לפני שבועיים ועדיין היו בו מקומות ריקים.

תמר גוז'נסקי: המטפלת אמרה שהיא יכולה לקלוט עוד עשרים ילדים, ואין ילדים.

תמר גוז'נסקי: לכן נזעקנו לקיים את הישיבה הזאת.

תמר גוז'נסקי: עוד לפני הוויכוח העקרוני בנוגע לביצוע החוק מתברר ש14,000- המכסות לא הגיעו לאן שהן צריכות להגיע – לילדים.

תמר גוז'נסקי: אם אכן הייתה מחשבה שאפשר לחסוך חודש ולתת את המכסות בתחילת אוקטובר במקום בתחילת ספטמבר – זוהי שערורייה כשלעצמה.

תמר גוז'נסקי: אין סיבה שהילדים לא יהיו במעון בספטמבר רק משום שלמישהו זה לא נוח מבחינה חשבונית.

תמר גוז'נסקי: שר העבודה והרווחה הגיב לנושא במכתב, שמונח היום לפני הנוכחים, ולפיו כל המכסות מוקצות לרשויות המקומיות, דבר לא עוקב ומיום 1 בספטמבר יש לכאורה 800 מכסות נוספות.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת לשמוע דיווח ממשרד העבודה והרווחה על הנתונים: כמה מכסות אוישו, כיצד חולקה התוספת וכדומה.

תמר גוז'נסקי: כזכור, כשביקשנו לדעת בשנה קודמת איך חולקו 1,000 מכסות נוספות גילינו בסופו של דבר שהן לא חולקו אף שגב' בראון אמרה שהן חולקו והרבה אנשים במשרד העבודה והרווחה התחייבו שהייתה חלוקה.

תמר גוז'נסקי: בסופו של דבר הסתבר שדבר לא חולק.

תמר גוז'נסקי: אני מקווה שהמידע היום יהיה מדויק יותר ולא ערטילאי.

יהודית בראון: מובן שהמכסות חולקו, אך הן עוד לא בוצעו.

יהודית בראון: הסיבה היא שיש בעיה והתוספות אינן מגיעות בתחילת השנה אלא לסירוגין במהלך השנה.

יהודית בראון: עכשיו נוספו 800 מכסות, והן על חשבון שנת 2002.

יהודית בראון: ההקצאות אינן מגיעות מראש אלא לסירוגין במהלך השנה.

יהודית בראון: המכסות שהגיעו עכשיו, 800 מכסות, בעצם הן מכסות חורים.

יצחק קדמן: אבל ההרשמה למעונות הייתה מזמן.

יצחק קדמן: בספטמבר מתחילים את השנה.

יהודית בראון: נכון.

יהודית בראון: בעקבות מה שקרה בשנה שעברה האוצר קיצץ במכסות ובמקום 15,058 מכסות בשנת 2001 קיבלנו בתחילת שנה זו 13,948 מכסות.

יהודית בראון: כלומר היו חסרות לנו 1,200 מכסות על מה שכבר היה חסר בשנים קודמות.

יהודית בראון: זה החוסר שאינו נוגע למכסות עולים.

יהודית בראון: הביצוע בפועל של הרשויות המקומיות הוא של 15,475 מכסות.

יהודית בראון: כלומר יש פער אנחנו מודעים לו.

יהודית בראון: הרשויות רושמות יותר ילדים.

יהודית בראון: כעת קיבלנו תוספת של 800 מכסות בתחולה מיום 1 בספטמבר 2002.

יהודית בראון: אם נחלק זאת למכסות שנתיות הן מספיקות לארבעה חודשים ולא על 12 חודשים.

יהודית בראון: כלומר אין ממש 800 מכסות לכל השנה, אלא לארבעה חודשים.

תמר גוז'נסקי: הילדים ייכנסו בנובמבר ויצאו בדצמבר?

תמר גוז'נסקי: זאת בדיחה.

תמר גוז'נסקי: בקיצור כלום לא יצא מזה.

יהודית בראון: בעצם במקום 800 מכסות ההקצאה הנוספת מממנת 300 ילדים לכל השנה.

יהודית בראון: הבעיה היא שאין כיסוי למכסות החסרות, ואנחנו מקווים לכסות זאת בשנת 2003.

יהודית בראון: יש פער כלשהו בין ההקצאות שמקבלת הממשלה מינואר עד ינואר לבין שנת הלימודים שהיא מספטמבר עד יולי.

יהודית בראון: אנחנו עובדים כעת על תקציב 2002.

יהודית בראון: אנחנו מבקשים להבטיח שילדים שנכנסו בספטמבר, שהם עדיין בתקציב 2002, יוכלו להיות במעונות עד סוף השנה.

יהודית בראון: 800 המכסות אינן מכסות את כל הפערים, כמובן.

יהודית בראון: אך כרגע חילקנו אותן לפי הדרישה הרבה ביותר.

יהודית בראון: אנחנו מנסים פחות או יותר לשמור על הקריטריונים שיש לנו.

תמר גוז'נסקי: למה אתם מתעסקים עם שטות כזאת – 800 מכסות לחודשיים?

יהודית בראון: זה מה שקיבלנו.

דינה שלום: עדיין חסרות לנו כמעט 1,300 מכסות.

מוטי אלמליח: אני מבהיר שקיבלנו 800 מכסות לארבעה חודשים.

מוטי אלמליח: זוהי הקדמה של 800 מכסות לארבעה חודשים – מספטמבר ועד סוף השנה.

קלרה פלדמן: על 800 המכסות הללו אנחנו מדברים כבר חצי שנה.

קלרה פלדמן: התקציב אושר.

תמר גוז'נסקי: אך למה ביום 1 בספטמבר מעונות היום היו ריקים בחלקם?

יהודית בראון: אנחנו מעבירים את ההקצאות באמצעות המחוזות שלנו.

יהודית בראון: משם ההקצאות עוברות לרשויות והן מחלקות אותן לפי צורכי הילדים.

יהודית בראון: לא השארנו מקומות אצלנו.

יהודית בראון: כשיש לנו תקציב אנחנו מחלקים אותו לפי קריטריונים ולפי דרישה שעולה מהרשויות המקומיות.

יהודית בראון: אין לנו אינטרס שהילדים יישארו בחוץ.

יהודית בראון: אנחנו מחלקים את מה שיש לנו.

תמר גוז'נסקי: אין לכם שום אחריות לכך שבספטמבר היו מעונות ריקים?

יהודית בראון: יש לנו.

מוטי אלמליח: אני עוזר בכיר למנכ"ל משרד העבודה והרווחה.

מוטי אלמליח: לא ידוע לי על מעונות שהיו ריקים בספטמבר.

מוטי אלמליח: לא ידוע לי על מעונות שהיו סגורים.

תמר גוז'נסקי: אמרתי שהם היו ריקים ולא סגורים.

תמר גוז'נסקי: תמיד יש ילדים של אמהות עובדות – וזה לא שייך למכסות.

מוטי אלמליח: בתחילת השנה המכסות מחולקות על-פי קריטריונים.

מוטי אלמליח: הן עוברות למחוזות ומשם לרשויות.

מוטי אלמליח: הרשויות המקומיות מפעילות את המעונות באמצעות הארגונים.

מוטי אלמליח: הם מקבלים מכסות בלי קשר אלינו.

מוטי אלמליח: להערכתי בספט

מוטי אלמליח: מבר היו גירעונות ברשויות, ולכן הרשויות לא היו מוכנות לקבל ילדי רווחה.

מוטי אלמליח: הן לא היו מכוסות על-ידי המכסות.

מוטי אלמליח: בספטמבר, לאחר הזעקה הרבה שעלתה מהשטח, שר העבודה והרווחה ומנכ"ל המשרד נפגשו עם שר האוצר.

מוטי אלמליח: שר האוצר ניאות להקדים ולתת 800 מכסות מתוך 14,000 מכסות מחודש ספטמבר ועד סוף השנה.

תמר גוז'נסקי: מה יהיה בינואר 2003?

תמר גוז'נסקי: 800 המכסות ירדו?

מוטי אלמליח: שיטת התקצוב של הרשויות המקומיות היא מינואר עד ינואר.

מוטי אלמליח: אך שנת הלימודים מתחילה בספטמבר ולכן בינואר אנחנו מחלקים את המכסות על-פי קריטריונים.

מוטי אלמליח: בספטמבר מתקבל מידע על מכסות שמחולקות באמצע השנה.

מוטי אלמליח: אך כיוון שבינואר צריך לחלק את המכסות מחדש על-פי קריטריונים, אז מודיעים לרשויות מהו תקציבן למכסות.

מוטי אלמליח: הרשויות יודעות שבמהלך השנה יש ויסותים ומתקבלות מכסות נוספות המחולקות בהתאם לניצול בפועל.

תמר גוז'נסקי: 800 המכסות נוספו לבסיס התקציב?

תמר גוז'נסקי: במקום 13,950 יהיו 14,750 מכסות בינואר?

תמר גוז'נסקי: זה בבסיס התקציב?

מוטי אלמליח: כן.

תמר גוז'נסקי: אז למה אומרים שהן תקפות לארבעה חודשים בלבד?

מוטי אלמליח: הן התקבלו כרגע, בספטמבר.

מוטי אלמליח: בספטמבר המצוקות ענקיות.

מוטי אלמליח: איננו נמצאים במצב מאוזן.

מוטי אלמליח: אי-אפשר היום לחלק עוד 800 מכסות ולהכניס עוד 800 ילדים.

מוטי אלמליח: כמו שתיארה גב' בראון הניצול היום גבוה יותר מהמכסות.

מוטי אלמליח: כשמקבלים 800 מכסות אפשר לכסות בהן גירעונות או לתת לרשויות המקומיות את המכסות בהתאם לבקשות האקוטיות ביותר בשטח, לפי מה שעולה ממרכזי שירות ילד ונוער בשטח.

מוטי אלמליח: כך מנסים להתמודד עם המצוקה.

מוטי אלמליח: אם ניתן לרשות תוספת ונבקש שהיא תקלוט יותר מכסות, היא תרצה קודם לכסות את הגירעון ורק אחר כך תכניס ילדים חדשים.

תמר גוז'נסקי: עשיתם סקר לבדיקת הצרכים בהתחשב במצב האבטלה, העוני, המצוקה – וכל מה שקורה?

תמר גוז'נסקי: האם בדקו מה השינוי בדרישה ובצרכים, מה השינוי במספר הפעוטות בסיכון?

יהודית בראון: אין ספק שהצורך גדול יותר.

יהודית בראון: בינתיים רואים זאת בביצוע שעולה על מה שחולק.

יהודית בראון: יש צורך מוכח בשטח.

יהודית בראון: איננו צריכים לנחש אותו.

יהודית בראון: אני בטוחה שהצורך ילך ויגדל לאור המצב היום.

יהודית בראון: אך כבר כעת חסרות 1,277 מכסות נוסף על מה שכבר נמצא ודווח.

יהודית בראון: כבר אין לנו כיסוי למכסות אלה.

יצחק קדמן: כלומר 800 מכסות הן לא תוספת בכלל.

יצחק קדמן: זוהי הוצאה של חלק מה"עזים" שהכניסו.

דינה שלום: אני מבקשת לתאר את המצב בלשכות.

דינה שלום: בשורה התחתונה כמות המכסות אינה מספיקה.

דינה שלום: לנו יש מחקרים וההערכות הן ש15%- מהילדים הם ילדים בסיכון.

דינה שלום: היו כמה הערכות סביב חוק פעוטות בסיכון.

דינה שלום: יש פנייה גדולה יותר ללשכות, כך עולה מדיווחי הלשכות.

דינה שלום: יש ילדים שלפי החלטות ועדות ההחלטה בלשכות זקוקים למעון; בשלב זה נדרשת הועדה וצריכים לחתום עליה כל מיני אנשים.

דינה שלום: אך יש רשויות שהגירעונות שלהם כבדים כל-כך שהן אינן חותמות.

דינה שלום: לפעמים הן גם אינן מנצלות את המכסה.

דינה שלום: אך במקרים חמורים, כשיש צווים של בית משפט, הרשויות רושמות שיק ללא כיסוי מבחינתנו.

דינה שלום: אחרי כל התוספות חסרות היום כמעט 1,300 מכסות.

דינה שלום: כשנותנים תוספות באמצע השנה, כמו שנעשה בשנה הקודמת, אין מה לעשות אתן.

דינה שלום: עדיף שהרשות תדע בינואר, או בספטמבר, מה כמות המכסות שברשותה.

דינה שלום: הרשות אינה מעזה לחרוג על סמך התקווה שתתקבל תוספת באמצע השנה.

דינה שלום: התוצאה היא שיש ילדים שממתינים להם במעון הרב תכליתי או במעון הרגיל, אך הם אינם מגיעים.

תמר גוז'נסקי: אך המעון שביקרתי בו היה מלא בשנה שעברה.

תמר גוז'נסקי: השנה הוא אינו מלא.

תמר גוז'נסקי: למה?

תמר גוז'נסקי: לאן נעלמו המכסות שלו?

תמר גוז'נסקי: נשמע כעת את נציגת מרכז השלטון המקומי.

קלרה פלדמן: לפי הנתונים רואים שהרשויות חרגו ב1,570- מכסות מההקצבה.

קלרה פלדמן: אני מדברת על המצב ביולי, כי עוד אין פלט בנוגע לספטמבר.

קלרה פלדמן: חשוב לדעת שהרשויות המקומיות מעודכנות על-ידי המשרד היום על חודש אוגוסט בקושי.

קלרה פלדמן: גם הפלטים של אוגוסט עוד לא התקבלו לגמרי.

קלרה פלדמן: כך שאינני יודעת למה המשרד טוען שחילק כסף.

קלרה פלדמן: הרשות המקומית לא קיבלה הודעה על שום דבר.

קלרה פלדמן: אין פלט בכלל ברשות המקומית.

קלרה פלדמן: 800 המכסות אושרו ודובר עליהן עוד לפני אוגוסט – דובר על הרבה יותר למעשה.

קלרה פלדמן: בוועדת התיאום האחרונה ביולי דובר על קבלת המכסות הללו ועל כך שהן יהיו על בסיס שנתי.

קלרה פלדמן: המכסות הן מתוך 170 מיליון ש"ח שקוצצו ל90- מיליון ש"ח ואחר כך ל80- מיליון ש"ח ואחר כך ל30- מיליון ש"ח – וראינו מהם רק סכומים בודדים לגמרי.

קלרה פלדמן: חלק מהסכומים הללו נגעו למעונות ולפנימיות.

קלרה פלדמן: על המעונות של הפעוטות לא קיבלנו שום אגורה ושום הקצבה.

עמיחי כץ: המכסות הללו הן תוספת של האוצר ולא כלולות בסכומים הללו.

מוטי אלמליח: זוהי תוספת של האוצר בעקבות ישיבה עם שר האוצר.

קלרה פלדמן: בכל מקרה, נניח שהתקבלו 800 מכסות והן אושרו לפני חודש ספטמבר.

קלרה פלדמן: המכסות "ישבו" במשרד.

קלרה פלדמן: לא חילקו אותן אף-על-פי שידעו שהרשויות עומדות לפני תחילת שנת הלימודים, שמחייבים אותן ב100%- של ההוצאות, שהן חורגות, שאין פלטים ושהמעונות נפתחים בחוסר.

קלרה פלדמן: רק ביום חמישי האחרון הודיעו שהמכסות יחולקו.

קלרה פלדמן: הרשויות עוד לא קיבלו את המכסות.

קלרה פלדמן: הן עוד לא קיבלו הודעה או פלט.

קלרה פלדמן: יש כמה רשויות, אלה שמנדנדות בטלפון מדי יום ביומו, שיודעות שהן יקבלו מכסות.

קלרה פלדמן: בינתיים חולקו 600 מכסות בלבד ואינני מבינה מה הקשר בין הקריטריונים בינואר לבין הקריטריונים באמצע השנה.

קלרה פלדמן: עכשיו נותנים 60 מכסות ומייעדים אותן?

קלרה פלדמן: פתאום משרד העבודה והרווחה יודע את העדיפויות טוב יותר מהרשויות?

קלרה פלדמן: אולי הרשות יודעת על ילדים ממתינים שמצבם חמור יותר?

קלרה פלדמן: אולי לא כדאי להוציא ילדים שכבר נכנסו ולהכניס במקומם ילדים אחרים?

קלרה פלדמן: אינני מבינה את ההיגיון הזה.

קלרה פלדמן: אני פונה לגב' בראון ולמר אלמליח, חברים טובים שלי: לא קרה דבר כזה מעולם, ואני ברווחה 25 שנים.

קלרה פלדמן: מספרים סיפורים מכל הכיוונים.

קלרה פלדמן: ומדוע המכסות הן עד דצמבר?

קלרה פלדמן: זוהי מכסה שנתית.

קלרה פלדמן: ניתנה מכסה שנתית ואין שום קשר לכך שבדצמבר נגמרת שנת תקציב.

קלרה פלדמן: בינואר צריך להמשיך עם הפעילות.

קלרה פלדמן: הבעיה הזאת קיימת בפנימיות.

קלרה פלדמן: גם שם לא חולק כל התקציב.

קלרה פלדמן: היא קיימת בנושא של חלוקה לפי קריטריונים.

קלרה פלדמן: מגלגלים הכול על הרשות המקומית.

קלרה פלדמן: הרשות המקומית עומדת מול האוכלוסייה, מול הארגונים ומול משרד העבודה והרווחה.

קלרה פלדמן: המשרד חיכה עד יום חמישי בהודעה על המכסות.

קלרה פלדמן: אבל יודעים שעכשיו יש שביתה, ואיש לא יראה את המידע הזה.

קלרה פלדמן: זה עוד לא יגיע.

יהודית בראון: לא עשו את זה בכוונה.

קלרה פלדמן: אחר כך אומרים שהרשויות אינן מנצלות את הכסף ומעבירים כספים ממקום למקום.

קלרה פלדמן: לא נתקלתי בתופעה כזאת.

קלרה פלדמן: אני מקבלת עשרות טלפונים מדי יום ביומו.

קלרה פלדמן: ראשי רשויות שפעם לא היו מודעים כל-כך לנושא מכסות מצלצלים אליי הביתה בלילה ואומרים שהם קיבלו מכתב ממשרד העבודה והרווחה שהמכסות נגמרו ולכן הם צריכים להוציא את הילדים מהמעונות.

קלרה פלדמן: לא הבאתי עמי את המכתב, אך אתם יודעים שהודעתם שצריכים להוציא ילדים החוצה משום שלא לוקחים אחריות.

קלרה פלדמן: המכתב יצא לפני כן, באוגוסט.

מוטי אלמליח: המכתב יצא לפני שקיבלנו את המכסות.

קלרה פלדמן: אבל מאז הרשות לא ראתה תוספת.

קלרה פלדמן: היא ראתה רק את המכתב שלפיו צריך לקצץ.

קלרה פלדמן: הרשויות לא קיבלו כלום.

קלרה פלדמן: רק ביום חמישי החלטתם לחלק את המכסות ומיום ראשון יש שביתה.

קלרה פלדמן: שום פלט לא הגיע לרשויות.

קלרה פלדמן: אני מבהירה שבאוגוסט לא קוצצו מכסות אך הודיעו לרשויות שלא יהיו מכסות ושהילדים שנמצאים בלי מכסות צריכים לצאת מהפנימיות.

קלרה פלדמן: ראש עיריית ערד התקשר אליי וגם ראש עיריית דימונה ואחרים.

קלרה פלדמן: אני יכולה להראות את המכתב.

מוטי אלמליח: לא ביקשו להוציא אותם.

מוטי אלמליח: רשות מקומית יכולה ליצור גירעון לעצמה.

קלרה פלדמן: עוד גירעון?

תמר גוז'נסקי: לפי איזה חוק מותר לרשות מקומית ליצור גירעון?

תמר גוז'נסקי: אתם לא יודעים שההרשמה למעונות היא בחודשים אפריל-מאי?

מוטי אלמליח: משרד האוצר הקצה את 800 המכסות יומיים לפני ראש השנה, כמדומני.

תמר גוז'נסקי: את התרגיל הזה האוצר עשה גם בשנת 2001.

תמר גוז'נסקי: הוא מקצה בזמן שאי-אפשר לנצל את המכסות ואחר כך אומר שלא ניצלו ולכן הוא מוחק את המכסות.

עמיחי כץ: זה לא אותו דבר.

עמיחי כץ: זה לא תרגיל.

עמיחי כץ: אני אעשה כאן קצת סדר בהמשך.

עמיחי כץ: נאמרו כאן כל מיני דברים.

תמר גוז'נסקי: אתם נתתם התחייבות בוועדת הכספים ש1,000- המכסות יהיו לתמיד ולא יהיו חד פעמיות.

תמר גוז'נסקי: באופן מעשי הן היו חד פעמיות.

תמר גוז'נסקי: מיד אאפשר למר כץ לומר את דבריו.

קלרה פלדמן: גם אם ההודעה התקבלה אחרי ראש השנה, ולא לפני כן אנחנו הרי כבר שבועיים או שלושה אחרי החגים.

קלרה פלדמן: אפשר היה להודיע לרשויות המקומיות מיד, באותו יום, על החלוקה לפי קריטריונים.

יהודית בראון: התקבלה הודעה ביום 7 באוקטובר.

יהודית בראון: יש פה מכתב בחתימת המנכ"ל.

יהודית בראון: אני אתן את כל החומר.

קלרה פלדמן: אני מבקשת לראות את המכתב הזה.

קלרה פלדמן: מעבר ל1,550- המכסות שהרשויות כבר הוציאו, יודעים שיש ילדים שצריכים להיות מורחקים מהבית, ושיש ילדים שהטיפול הבלתי נמנע בעבורם הוא לפחות לשלוח אותם למעונות.

קלרה פלדמן: יש רשימת ממתינים גדולה מאוד.

קלרה פלדמן: 800 מכסות או 1,000 מכסות – זה טיפה בים.

קלרה פלדמן: לכן במקרים כאלה אסור להשאיר רזרווה.

קלרה פלדמן: צריך לחלק את כל 800 המכסות ולא לחלק רק 600.

קלרה פלדמן: ואתם יודעים שחילקתם רק 600 מכסות.

יהודית בראון: בכל הכבוד, אני מבינה את הרוח של הדברים, אבל אני חושבת שמה שקורה כאן לא בסדר.

יהודית בראון: ילדים לא צריכים להיות מחוץ למסגרת בייחוד אם הם עברו ועדות החלטה.

יהודית בראון: אך יחד עם זאת יש כמה דברים לא מדויקים בדברים שנאמרו.

יהודית בראון: ראשית איננו מחזיקים את הכסף אצלנו מאמצע השנה.

יהודית בראון: קיבלנו אותו באמצע ספטמבר.

יהודית בראון: בתחילת אוקטובר הסכומים הועברו אחרי שהם חולקו ומוינו לפי הצרכים ולפי הקריטריונים.

יהודית בראון: המעט שהיה הועבר.

יהודית בראון: המכסות הועברו לרשויות.

קלרה פלדמן: באמת, גב' בראון, אל תגידי שהרשויות קיבלו מכסות.

יצחק קדמן: אולי המחוזות לא העבירו לרשויות?

תמר גוז'נסקי: מר כץ, אתה יכול להבהיר את 1,000 המכסות שנכנסו ויצאו ואת 800 המכסות שנכנסו ויֵצאו?

עמיחי כץ: במעבר משנת 2001 לשנת 2002 אמר משרד העבודה והרווחה ש1,000- המכסות שהוקצו באמצע השנה לא נוצלו.

עמיחי כץ: לכן הן לא נכנסו לבסיס התקציב.

קלרה פלדמן: הן לא נוצלו כי לא מחלקים אותן.

עמיחי כץ: זאת עובדה.

עמיחי כץ: לא אשמתנו היא שההרשמה עד מאי וכולי.

עמיחי כץ: המשרד אמר שהוא לא צריך אותן.

תמר גוז'נסקי: הייתה לכם התחייבות לפני ועדת הכספים.

תמר גוז'נסקי: למה לא חזרתם לוועדת הכספים, הוועדה שלפניה התחייבתם?

תמר גוז'נסקי: בדיונים על תקציב 2002 ואני באתי ושאגתי לפני נציגי האוצר ואמרתי שבספר התקציב יש רק 14,000 מכסות וש1,000- מכסות נעלמו.

תמר גוז'נסקי: אמרו לי שאני טועה, שיש 15,000 מכסות.

תמר גוז'נסקי: כך טענו חמישה חודשים.

תמר גוז'נסקי: אמרו שלא אסתכל במה שכתוב בספר, שיש 15,000 מכסות.

תמר גוז'נסקי: אתם אמרתם.

עמיחי כץ: מי זה "אתם"?

עמיחי כץ: אני לא אמרתי.

תמר גוז'נסקי: ידעתם היטב שאם מוסיפים מכסות באמצע השנה לעיריות אין יכולת להוסיף 25% משלהן.

תמר גוז'נסקי: צריך להכניס את המכסות לבסיס התקציב של 2002 ואז הן ידעו שזה בבסיס התקציב שלהן ויוכלו להתארגן.

תמר גוז'נסקי: ידעתם שהדרך היחידה לנצל את 1,000 המכסות היא להשאירן לשנת 2002.

תמר גוז'נסקי: עכשיו עושים אותו דבר עם 800 המכסות.

תמר גוז'נסקי: מאיפה יש לעיריות כסף לשלם 25%?

עמיחי כץ: זה לא אותו דבר, ח"כ גוז'נסקי.

עמיחי כץ: ראשית כל מה שאנחנו עושים בתקציב הוא בהסכמת משרד העבודה והרווחה ובשיתוף עמו.

עמיחי כץ: אם היינו מוסיפים 1,000 מכסות היה צריך להוריד כסף ממקום אחר.

תמר גוז'נסקי: הוספתם אותן בשנת 2001.

עמיחי כץ: אבל לא לבסיס התקציב, הן נכנסו באמצע השנה.

תמר גוז'נסקי: התחייבתם בוועדת הכספים שהמכסות יהיו בתקציב, שהן לא לשנה אחת בלבד.

תמר גוז'נסקי: דובר על זה שהן יהיו מעכשיו ולהבא, שבכל שנה יוסיפו עוד קצת מכסות.

תמר גוז'נסקי: אמרתם שלא צריך חוק, שהאוצר לבד, ביזמתו, יוסיף מכסות.

עמיחי כץ: נוסיף כמה שצריך.

עמיחי כץ: ביררנו זאת לקראת תקציב 2002.

תמר גוז'נסקי: ולא היה צורך להוסיף?

תמר גוז'נסקי: העוני נעלם?

עמיחי כץ: התברר שלא ניצלו את 1,000 המכסות.

עמיחי כץ: נראה שלא צריך אותן, כן, זאת התשובה.

תמר גוז'נסקי: אני פונה לנציגי משרד העבודה והרווחה: אתם אמרתם שלא צריך את המכסות?

יהודית בראון: כשנותנים מכסות בסוף השנה הרשויות אינן מוכנות להוסיף כסף.

תמר גוז'נסקי: למה הסכמתם שבבסיס 2002 לא יהיו 1,000 מכסות?

מוטי אלמליח: לא הסכמנו.

מוטי אלמליח: היה קיצוץ של 4% ועוד 2%.

מוטי אלמליח: האוצר סרק את סעיפי המשרד, ראה איפה יש יתרות, ומצא 1,000 יתרות שאינן מנוצלות – וגם ח"כ גוז'נסקי טענה זאת.

מוטי אלמליח: האוצר החליט לקצץ שם.

תמר גוז'נסקי: אבל משרד העבודה והרווחה יודע את הסיבה לאי-הניצול.

תמר גוז'נסקי: אי-אפשר להסביר זאת?

עמיחי כץ: אי-אפשר לחלק מכסות שמגיעות?

תמר גוז'נסקי: לא.

תמר גוז'נסקי: כשהתקציב מגיע בחודש מאי או ביוני, זוהי סוף שנת הלימודים.

תמר גוז'נסקי: שום ילד לא נקלט בסוף שנת הלימודים.

תמר גוז'נסקי: אתה יודע זאת היטב.

יצחק קדמן: אתה רושם את הילד שלך לבית הספר באפריל, מר כץ?

עמיחי כץ: זה לא נכון.

עמיחי כץ: אלה ילדים בסיכון.

יצחק קדמן: הילד כבר נמצא במרכז או במקלט, ושם משלמים בעבורו 15,000 ש"ח, וזאת כדי לחסוך 1,000 ש"ח בחודש.

יצחק קדמן: אתם מטומטמים גם מבחינה תקציבית.

עמיחי כץ: אני מבקש ממר קדמן להפסיק.

עמיחי כץ: יש קליטה של מעונות היום גם באמצע השנה.

יצחק קדמן: אך מתי הרוב נקלט?

תמר גוז'נסקי: אם מחקתם את 1,000 המכסות מדוע הוספתם 800 מכסות?

עמיחי כץ: לקראת שנת 2003 פנה אלינו משרד העבודה והרווחה ואמר שחסרות 800 מכסות.

מוטי אלמליח: אמרנו שחסרות 1,000 מכסות.

קלרה פלדמן: חסרות 3,000 מכסות.

עמיחי כץ: לא נכון.

מוטי אלמליח: אלה הנתונים שהשר הציג לפני שר האוצר.

מוטי אלמליח: אני יכול להראות זאת.

תמר גוז'נסקי: 800 המכסות יהיו בבסיס התקציב של שנת 2003?

עמיחי כץ: אם התקציב יאושר ביום 1 בינואר או ביום 31 בדצמבר, ואיש אינו יודע אם זה יקרה, ייכנסו 800 המכסות לבסיס התקציב של שנת 2003.

עמיחי כץ: שר העבודה והרווחה העלה את הנושא בישיבה עם שר האוצר ושר האוצר הסכים להוסיף 800 מכסות.

יהודית בראון: אך עדיין יש 1,300 מכסות פחות ממה שקורה בפועל.

יהודית בראון: בשנה הבאה זה שוב יקרה?

עמיחי כץ: אנחנו לא בונים תקציב עם כל משרד העבודה והרווחה אלא עם נציגים מוסמכים שלו.

עמיחי כץ: אלה המספרים שאנחנו קיבלנו.

עמיחי כץ: אני בטוח שבמשרד יתנו מספרים אחרים.

עמיחי כץ: בנוגע לחלוקה, אני יכול להציע הצעה: יש 800 מכסות שמספיקות רק לארבעה חודשים ויש חוסר כללי של יותר מזה.

עמיחי כץ: אני מציע לנצל את 800 המכסות לכיסוי הגירעון בעבר, ורק אחר כך יחשבו על ילדים חדשים.

עמיחי כץ: הנושא הזה אינו בתחום משרד האוצר אלא בתחום היחסים בין משרד העבודה והרווחה לרשויות המקומיות.

תמר גוז'נסקי: בשנת 2002 יש במעונות 1,500 ילדים מעבר למכסה.

תמר גוז'נסקי: זה לא היה סוד לאוצר.

תמר גוז'נסקי: הרי מדובר בשנת הלימודים הקודמת.

תמר גוז'נסקי: בינואר 2002 כבר ידעו זאת.

תמר גוז'נסקי: אם אומרים היום, כשהמצב בספטמבר ובאוקטובר עדיין אינו ידוע, שהרשויות המקומיות ניצלו 1,500 מכסות יותר – סימן שזה היה ידוע בינואר.

תמר גוז'נסקי: מתי אושר תקציב 2002?

עמיחי כץ: התקציב אושר באמצע פברואר 2002.

תמר גוז'נסקי: נכון.

תמר גוז'נסקי: כלומר בתקציב 2002 ידעתם שלא רק ש1,000- המכסות אכן נוצלו, בניגוד למה שאתם טוענים, אלא שהרשויות כבר קלטו 1,500 ילדים מעל המכסות.

תמר גוז'נסקי: הייתה לכם החוצפה לטעון שלא ניצלו מכסות ולכן אתם מורידים אותן.

עמיחי כץ: אמרנו זאת בספטמבר.

עמיחי כץ: בפברואר לא מכינים את התקציב לפי הבדיקות האלה.

תמר גוז'נסקי: היו דיונים על כל משרד.

תמר גוז'נסקי: אתם מקבלים נתונים כמו כל אחד.

תמר גוז'נסקי: במילים אחרות איני מבינה איך יכול להיות ש1,000- מכסות משנת 2001 לא נוצלו אם בינואר היו 1,500 ילדים מעבר למכסות.

תמר גוז'נסקי: כלומר נוצלו 1,000 מכסות ועוד 500 מכסות.

עמיחי כץ: בעת הכנת התקציב זה לא היה ידוע.

עמיחי כץ: נקודה.

תמר גוז'נסקי: במילים אחרות יש לכם בעיה בזרימת מידע.

תמר גוז'נסקי: בספטמבר עוד לא יודעים מה קורה בספטמבר.

תמר גוז'נסקי: גם באוקטובר עוד לא יודעים מה קרה בספטמבר.

תמר גוז'נסקי: אבל אתם יודעים מה קרה במאי, ורואים שהמכסות לא נוצלו.

תמר גוז'נסקי: ואתם פועלים בציניות – ואני לא מכוונת זאת למר כץ באופן אישי.

תמר גוז'נסקי: הרי רק במאי או ביוני הכסף הגיע לרשויות.

תמר גוז'נסקי: רק במרץ אישרנו את התקציב.

תמר גוז'נסקי: לכן עד שכל הפרוצדורות הושלמו עברו חודשים.

תמר גוז'נסקי: ועכשיו יהיה אותו דבר.

עמיחי כץ: לא.

עמיחי כץ: זה לא אותו דבר.

עמיחי כץ: עכשיו יהיו 800 מכסות בבסיס התקציב.

עמיחי כץ: קודם היו 1,000 מכסות שלא בבסיס התקציב.

תמר גוז'נסקי: אבל אתם תטענו בעתיד ש800- המכסות לא נוצלו.

תמר גוז'נסקי: אי-אפשר לעבוד עם מעונות יום, עם השירות הזה, בשיטה שאתם עובדים בה.

תמר גוז'נסקי: זאת שיטה נגד ילדים.

תמר גוז'נסקי: אין לכם שום רצון ללכת לקראת הילדים.

תמר גוז'נסקי: אם היה רצון לא היו מסתכלים בינואר על נתוני יוני בשנה הקודמת, אלא היו מבקשים נתונים עדכניים לאוקטובר ולנובמבר.

תמר גוז'נסקי: כך הייתם יודעים שיש גירעון.

עמיחי כץ: אבל לא מכינים כך תקציב.

תמר גוז'נסקי: זה לא משנה.

תמר גוז'נסקי: אפשר לעדכן.

תמר גוז'נסקי: הצעת הצעה לתקציב על בסיס מידע שקרי – והמידע היה שקרי – כי בספטמבר הרשויות קלטו 1,500 ילדים מעל המכסה.

תמר גוז'נסקי: הגיע לרשויות לקבל 1,000 מכסות.

תמר גוז'נסקי: במקום לתת זאת קיצצתם.

תמר גוז'נסקי: 1,500 המכסות מומנו במשך שנה על-ידי העיריות.

תמר גוז'נסקי: כעת, בנימוס רב, מחזירים להם 800 מכסות ואת 700 המכסות הנותרות הן צריכות לממן.

תמר גוז'נסקי: ככה לא עובדים.

קלרה פלדמן: גם את זה לא עושים.

קלרה פלדמן: הם נותנים לאחרים.

עמיחי כץ: כל הכנת התקציב מתואמת עם אנשי משרד העבודה והרווחה.

תמר גוז'נסקי: טוב, אתם מאשימים זה את זה.

עמיחי כץ: התקציב הוכן בספטמבר.

עמיחי כץ: עד ינואר או פברואר, עד האישור, היו שינויים: היה עוד קיצוץ, ביום 24 בדצמבר.

עמיחי כץ: לא בכל רגע פותחים את התקציב מחדש.

עמיחי כץ: עושים שינויים במהלך השנה.

עמיחי כץ: במהלך השנה משרד העבודה והרווחה לא ראה לנכון לעשות שינוי ולבקש תוספת.

תמר גוז'נסקי: המשרד אשם בכול?

תמר גוז'נסקי: אם אשאל את נציגי משרד העבודה והרווחה הם יטענו שרצו תוספת אך משרד האוצר לא אישר אותה.

עמיחי כץ: היה גם קיצוץ.

עמיחי כץ: אבל משרד האוצר הוסיף את 800 המכסות.

עמיחי כץ: בשנה הבאה יהיו 13,948 מכסות ועוד 800 מכסות.

יצחק קדמן: זה עדיין פחות מ15,00- המכסות שכבר היו.

תמר גוז'נסקי: נשמע כעת כמה דברים מהשטח.

עפרה שהם: אספר מה קורה בשדה.

עפרה שהם: ראשית חסרות עשרות אם לא מאות מכסות בהשוואה לשנה שעברה.

עפרה שהם: שלשום הייתי במעון בבאר שבע.

עפרה שהם: זהו מעון אחד מתוך עשרה מעונות לפחות של ויצ"ו, ויש עוד הרבה מעונות של גופים אחרים, אך רק בו חסרות 60 הועדות.

עפרה שהם: המעון נפתח במתכונת קטנה מאוד, והיה סימן שאלה אם ייפתח בכלל.

עפרה שהם: בספטמבר גם לא היו כל המכסות שקיימות היום.

תמר גוז'נסקי: מה אומרים ברשות המקומית?

עפרה שהם: אומרים שאין מכסות, ומפנים אותנו למשרד הראשי, לשירותי הרווחה.

עפרה שהם: לפעמים אנחנו נאלצים להכניס תינוקות בני חצי שנה עם ילדים בני שלוש וחצי באותו חדר, כדי לקלוט את המעט שאפשר.

עפרה שהם: אנחנו עושים זאת משום שכמות כוח האדם מצומצמת, וצריך שלפחות תהיה השגחה.

עפרה שהם: עובדים ברמת הישרדות במקום ברמה שיקומית וחינוכית – ואינני מדברת רק על מעונות רב-תכליתיים.

עפרה שהם: יש בעיה נוספת: יש מעונות שמועמדים לסגירה ובהם אנחנו מפטרים מטפלות.

עפרה שהם: אחר כך, כשמתקבלות מכסות, קשה להחזיר את האנשים האלה, שאנחנו מטפחים הרבה כדי שייתנו תשובה רצינית לבעיות במשפחות.

עפרה שהם: יש ילדים עם קשיים אמתיים.

עפרה שהם: לפעמים הם מקבלים סוף סוף הועדה להיכנס למעון רגיל בשילוב, עם סייעת, וזאת אחרי מאמצים רבים של המשפחה.

עפרה שהם: ואז פתאום אומרים למשפחה שיחזירו את ההועדה.

עפרה שהם: פונים אלינו לא מעט ילדים עם צרכים מיוחדים בספטמבר, ואנחנו מפנים אותם לסייעות.

עפרה שהם: אנחנו רוצים לקלוט וערוכים לקלוט אך צריך הועדה.

עפרה שהם: הילדים הללו לא מקבלים הועדות.

עפרה שהם: קשה לנו לומר לילדים הללו שיישארו מחוץ למסגרת.

עפרה שהם: מדי פעם אנחנו מממנים – נותנים עזרה, שעות מטפלת נוספות – כל מיני מניפולציות שויצ"ו יכול איכשהו לעשות.

עפרה שהם: אבל יש גבולות.

עפרה שהם: יש מעונות שהם חצי ריקים והם ממוקמים בתוך אוכלוסיית מצוקה.

עפרה שהם: כל הסביבה שם חלשה.

עפרה שהם: גם משפחות שיכלו לשלם שכר לימוד מסובסד על-ידי משרד העבודה בדרגות נמוכות עוברות היום לשלב קשה יותר, לשלב של רווחה.

עפרה שהם: המצב בשדה קשה מאוד.

עפרה שהם: יש דמורליזציה קשה בקרב הצוותים.

עפרה שהם: זה משפיע על המצב במעון.

עפרה שהם: אני שומעת דיווח של מפקחות.

עפרה שהם: מספרים שיש מקרים של בעיות התנהגות, קשיים של ילדים – אך הצוותים וההורים שחוקים מלטפל.

עפרה שהם: לפעמים אם יש אלימות, קושי עם אמא או מקרים דומים – אין להורים ולמטפלות כוחות כמו בעבר, והטיפול אינו כמו פעם.

עפרה שהם: יש שחיקה כללית.

תמר גוז'נסקי: ואת המחיר הילדים משלמים.

חדווה עצמון: אני מ"אמונה".

חדווה עצמון: אני מבקשת לחזק את דבריה של גב' שהם.

חדווה עצמון: בעיר טבריה יש שני מעונות – ויש לנו שתי הועדות.

תמר גוז'נסקי: שמעת, מר כץ?

תמר גוז'נסקי: זאת פשוט שערורייה.

עמיחי כץ: משרד האוצר לא מחלק את ההועדות.

תמר גוז'נסקי: נכון, אתה לא מחלק כלום.

תמר גוז'נסקי: אתם מגדילים מכסות לטענת

תמר גוז'נסקי: כם אך המכסות של השנה שעברה אינן קיימות בפועל.

חדווה עצמון: שני הילדים הללו שיש להם הועדות הם ילדים ותיקים.

חדווה עצמון: לא התקבל אף לא ילד חדש אחד.

חדווה עצמון: צמצמנו צוותים, פיטרנו מטפלות.

חדווה עצמון: יש מעון שבשנה שעברה היו בו 70 ילדים וכרגע יש בו, בגלל שילדי הרווחה לא הגיעו, ילדים בודדים בלבד.

חדווה עצמון: בעיר טבריה עצמה אין מקומות עבודה ונאלצנו לפטר גם את המטפלות שלנו.

חדווה עצמון: המצב דומה גם במקומות אחרים.

חדווה עצמון: גם במעונות הרב-תכליתיים שיש לנו ברחבי הארץ יש מכסה של 50 ילדים אך כל מעון יכול להכיל 100 ילדים בערך.

חדווה עצמון: כל אחד מהילדים הוא ילד עם צרכים מיוחדים ביותר.

חדווה עצמון: כאמור, אנחנו כארגון מתמודדים עם בעיית צמצום היקפי המשרה של העובדות ופיטורים שלהן.

חדווה עצמון: והילדים שלהן הופכים במשך השנה לנצרכים.

חדווה עצמון: לעניין הטענה על תקציב שמגיע באמצע השנה:

חדווה עצמון: אני יכולה לומר מתוך הניסיון שלי ששום ילד אינו מגיע בחודש מאי עם הועדה.

חדווה עצמון: הרישום מתחיל ב7- באפריל ומסתיים בסוף אותו חודש.

חדווה עצמון: מ1- במאי אנחנו אמורים להיערך לשנת הלימודים הבאה.

חדווה עצמון: הילדים פונים לרשויות ולא לארגוני הנשים כדי להירשם.

חדווה עצמון: אנחנו צריכות לתכנן את היקף העובדות שתישארנה במערכת.

חדווה עצמון: באופן אוטומטי אנחנו נותנות מכתבי הפסקת עבודה למטפלות.

חדווה עצמון: צריך גם הודעה מוקדמת.

חדווה עצמון: באמצע שנת הלימודים אפשר לקבל אולי ילד בודד.

תמר גוז'נסקי: הבנת, מר כץ?

תמר גוז'נסקי: שלא ימכרו לך שטויות שנקלטים ילדים במהלך השנה.

עמיחי כץ: למה אי-אפשר לקלוט במהלך השנה?

חדווה עצמון: ייתכן שיגיעו ילדים בפברואר או במרץ, אין ילדים שמגיעים מאוחר מזה.

תמר גוז'נסקי: זה מנגנון שיש בו עובדות.

תמר גוז'נסקי: אי-אפשר לקלוט 30 ילדים ולקבל עובדת לחודשיים.

תמר גוז'נסקי: זה לא עובד כך.

תמר גוז'נסקי: אם בהתחלת השנה חסרות 60 מכסות, מפטרים חלק מהעובדות של המעון.

תמר גוז'נסקי: במאי לא מקבלים ילדים כי אין עובדות.

חדווה עצמון: וגם לא מפנים ילדים במאי.

יצחק קדמן: והאמא שדחו אותה בספטמבר לא תחזור במאי.

תמר גוז'נסקי: ככה עובדים במעונות ובמשפחתונים.

תמר גוז'נסקי: כולם יודעים זאת.

עמיחי כץ: אז מה?

עמיחי כץ: זה לא אומר שהם עובדים נכון.

תמר גוז'נסקי: אם כן אני מציעה ששירות מעונות יום יהיה ממלכתי.

תמר גוז'נסקי: אגיש הצעת חוק כזאת.

תמר גוז'נסקי: למה שחינוך יתחיל מגיל 3?

תמר גוז'נסקי: חינוך יתחיל מגיל חצי שנה.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לראות איך אתה מארגן את זה, מר כץ.

תמר גוז'נסקי: מתי משרד החינוך מארגן את מספר המורים שהוא צריך?

תמר גוז'נסקי: באמצע השנה הוא משנה את מספר המורים?

תמר גוז'נסקי: זה אותו דבר מבחינת ההתארגנות.

עמיחי כץ: אבל אלה ילדים בסיכון.

תמר גוז'נסקי: אבל הארגון צריך להתארגן.

תמר גוז'נסקי: מר כץ, תתרגל לכך שאנחנו מדברים על כאב אמתי ולא משחקים.

עמיחי כץ: אז לא כדאי להפנות את הדיון לדברים שוליים.

חדווה עצמון: משרד העבודה והרווחה אינו מכסה את מלוא העלות של ילדי הרווחה שמופנים למעון יום.

חדווה עצמון: כל ארגוני הנשים סופגים את ההפרש בין העלות הראלית לבין ההחזר, ההשלמה, שמקבלים מההורים ומהרשויות.

חדווה עצמון: כל הארגונים שיושבים כאן וגם אלה שאינם נמצאים כאן מוכנים לספוג את ההפרש.

חדווה עצמון: הסכומים הם קרוב ל100- ש"ח לחודש לתינוק וכ60- ש"ח לחודש לפעוט.

חדווה עצמון: הארגונים מעוניינים לתרום לחברה, סופגים את ההפרשים ומקבלים את הילדים.

חדווה עצמון: ההורים, בגלל מצבם הכלכלי אינם משלמים בזמן.

חדווה עצמון: הארגון שלי – ונדמה לי שדבריי משקפים את מצבם של כל הארגונים – נכנס לגירעונות מעל ומעבר בשל כך.

חדווה עצמון: בארגון שלי, ב"אמונה", לא מוציאים ילד מהמעון אף-על-פי שהוריו לא שילמו ויצרו חוב וגירעון למעון.

חדווה עצמון: אנחנו מודעים לצורך האמתי של המשפחה שהילד יבקר במעון.

חדווה עצמון: השנה, למרות המודעות והרצון שלנו לקלוט, הילדים לא הופנו למעונות שלנו.

רחל אספיר: אני נציגת נעמ"ת.

רחל אספיר: לא אלאה את יו"ר הוועדה ואת הנוכחים, אני מחזקת את דבריהן של הדוברות הקודמות.

רחל אספיר: יש לי נתון נוסף, בנוגע לספיגה של נעמ"ת.

רחל אספיר: העזרה, אם היא מתקבלת, מתקבלת באיחור.

רחל אספיר: בספטמבר, איכשהו, הילדים בבית.

רחל אספיר: היו 16 ימי לימוד בספטמבר.

רחל אספיר: זוהי השפלה, ביזיון.

רחל אספיר: אנחנו מתייחסים לכל ילד כאילו שילם שכר לימוד מלא.

רחל אספיר: הספיגה התקציבית שלנו היא 5% עד 7% לכל ילד.

רחל אספיר: לא אוכל לומר כעת כמה ילדי רווחה התקבלו בשנה שעברה וכמה התקבלו השנה.

רחל אספיר: אוכל להעביר את הנתונים ליו"ר הוועדה.

דהבא אייל: אני מעיריית רחובות.

דהבא אייל: היום חסרות לנו מכסות.

דהבא אייל: יש היום 32 ילדים ותיקים ללא מסגרת , רובם ילדים בסיכון.

דהבא אייל: נוסף על כך חסרות 81 מכסות לילדי עולים.

דהבא אייל: יחד חסרות 113 מכסות לילדים.

דהבא אייל: הילדים העולים החדשים הם ברובם ממשפחות אתיופיות.

דהבא אייל: אנחנו קשורים בפרויקט PACT – שאמור לתת כניסה טובה יותר של ילדים עולי אתיופיה למערכת החינוך.

דהבא אייל: התנאי הראשוני הוא החינוך בגיל הרך.

דהבא אייל: כתוצאה מההחלטה להפעיל ברחובות את הפרויקט הזה הגברנו את מאמצינו להכניס ילדים עולי אתיופיה למעונות היום.

דהבא אייל: עשינו פעולת איתור רחבה ועודדנו אמהות לצאת לפעולות שיקום, למצוא תעסוקה, להגיע למועדון "אשת חיל", ללמוד.

דהבא אייל: הכול מתוך הבטחה ותכנון שהילדים יהיו במעונות יום.

דהבא אייל: נשארנו עם 81 ילדים בלי מכסות.

דהבא אייל: רובם כבר היו במעונות מינואר.

דהבא אייל: פרויקט PACT מסבסד גם את השתתפות ההורים.

דהבא אייל: זה היה אחד המכשולים בעבר: ההורים לא עמדו בסכומי ההשתתפות המינימליים.

דהבא אייל: מרכיב משמעותי בתקציב הפרויקט הוא סבסוד השתתפות ההורים.

דהבא אייל: התורם מהפדרציה של ניו יורק נתן חלקו וסבסד את השתתפות ההורים, אך מדינת ישראל לא נתנה את חלקה למקומות.

דהבא אייל: זה אבסורד.

דהבא אייל: ויצ"ו נאלצת לסגור מעון בשכונת קריית משה – אחת השכונות הקשות ברחובות, אם לא השכונה הקשה ביותר.

דהבא אייל: יש מעון רב תכליתי שלא הצלחנו לפתוח בתחילת השנה כי הוא היה מבוסס על הרבה מאוד ילדים עולי אתיופיה.

דהבא אייל: נעמ"ת עשתה פעולה יוצאת מן הכלל בשכונת אושיות – השכונה השנייה הקשה ברחובות – ופתחה את המעון בלי הבטחה לתקציבים.

דהבא אייל: אני יודעת שהיום הם עומדים מול שוקת שבורה.

דהבא אייל: היו תגבורים בשוליים, אך הגירעון של 113 מכסות קשה מאוד.

דהבא אייל: הוא היה קשה יותר לפני כן.

תמר גוז'נסקי: קיבלתם תוספת מכסות במהלך השנה?

דהבא אייל: הייתה תוספת.

דהבא אייל: אינני יודעת כמה בדיוק.

תמר גוז'נסקי: אז מדוע נסגר המעון הרב תכליתי?

דהבא אייל: מיצינו את מכסות 2002 עד סוף אוגוסט.

דהבא אייל: נשארנו עם יתרת מכסות נמוכה בהרבה בחישוב לכל חודש.

דהבא אייל: אם מסדרים ילד לארבעה חודשים מתחילת שנת הלימודים צריך לקחת את מספר המכסות שנשאר ולחלק לארבעה חודשים.

דהבא אייל: הגענו ל113- מכסות חסרות של עולים וותיקים.

דהבא אייל: מתוך הקבוצה סידרתי פחות מחצי.

תמר גוז'נסקי: בזמן האחרון התקבלה הודעה על תוספת?

תמר גוז'נסקי: אומרים שנשלחה הודעה ביום 7 באוקטובר.

דהבא אייל: לא קיבלתי הודעה על תוספת.

דהבא אייל: נוסף על כך לא התייחסתי לסוגיית הילדים בסיכון ובסכנה.

תמר גוז'נסקי: אם אומרים שסגרו מעון רב תכליתי, שהוא עומד להיסגר, המצב ברור.

עפרה שהם: הוא לא נסגר, אנחנו מסבסדים אותו בינתיים.

תמר גוז'נסקי: מעון רב תכליתי הוא פאר היצירה של משרד העבודה והרווחה, ובצדק התפאר המשרד בכך שמצא פתרון לפעוטות עד הערב, כדי שלא ילכו הביתה.

תמר גוז'נסקי: אני יודעת מה קורה במעונות: הילדים באים אחרי הצהריים, אוכלים יחד עם הילדים – כי אין להם אוכל אחר בבית, משחקים עם הילדים במעון ולוקחים אותם לישון.

תמר גוז'נסקי: זהו בעצם שיקום של משפחה שאין לו תחליף.

תמר גוז'נסקי: השיקום הוא לא רק לילד, אלא גם להורים ולאחים.

תמר גוז'נסקי: כדי למנוע את הסיפור על ה"פולקע בכיס" פשוט מאכילים את המשפחה שם.

תמר גוז'נסקי: מבשלים שם כפול ממה שהילדים צריכים.

חדווה עצמון: זה המצב גם במעונות הרגילים.

חדווה עצמון: לא פעם מבשלים הרבה מהדרוש.

חדווה עצמון: הילדים הבוגרים כביכול באים לשאול אם הילד הקטן צריך ללכת הביתה.

חדווה עצמון: אנחנו יודעות למה הם באים.

חדווה עצמון: אנחנו מושיבות אותם ומאכילות גם אותם ואחר כך אומרות להם לחזור בעוד שעתיים.

דהבא אייל: יש מטפלות במעונות ששולחות אוכל הביתה עם הילד.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להזכיר לכולם שהמעון הרב תכליתי היה הסידור האולטימטיבי למניעת הוצאת ילדים מהבית.

תמר גוז'נסקי: ילד שמוצא מהבית עולה כ15,000- ש"ח.

תמר גוז'נסקי: ילד במעון עולה למדינה כ1,000- ש"ח.

תמר גוז'נסקי: זה ההפרש האדיר.

תמר גוז'נסקי: אם סוגרים את המעונות חלק מהילדים יגיעו לפנימיות.

תמר גוז'נסקי: לא יהיה בכך שום חיסכון כספי, אבל זה יהיה פשע להרוג משפחות כאלה.

תמר גוז'נסקי: אם יש 80 ילדים אתיופיים שלא נכנסו השנה למעון כי אין מכסות זה עוול שנשלם עליו בגדול.

תמר גוז'נסקי: אני מציעה שמר כץ יבדוק את הגידול בעבריינות בקרב נוער אתיופי.

תמר גוז'נסקי: אלה האחים של הילדים הללו שלא הגיעו למעון.

תמר גוז'נסקי: הילדים הללו ילכו בדרכי אחיהם.

תמר גוז'נסקי: החשבון הוא קצר רואי וחסר שחר.

יצחק קדמן: חשוב להבהיר את הנתון: היום, עם כל התוספות "כאילו", יש פחות מכסות ממה שהיה בשנת 2001.

יצחק קדמן: זאת הכותרת הראשונה.

יצחק קדמן: כל היתר קוסמטיקה.

קריאה: ויש 20% יותר ילדים.

יצחק קדמן: את השינויים "לטובה" במצב המשפחות: בהיקף העוני, באבטלה ועוד – הכול ידוע.

תמר גוז'נסקי: כמה וכמה אמהות עובדות הפכו להיות מובטלות והפכו להיות נזקקות למכסות.

יצחק קדמן: כלומר גם המינימום משנת 2001 לא קיים.

יצחק קדמן: כל היתר הם תוספות "כאילו".

יצחק קדמן: צריך לדרוש שמה שהיה בשנת 2001 יחזור.

יצחק קדמן: זה המינימום ההכרחי.

יצחק קדמן: זאת כלל לא תוספת.

יצחק קדמן: קראתי את המכתב של השר.

יצחק קדמן: הוא טוען שהנתונים שנמסרו אינם מדויקים, אך הנתונים שהוא מוסר אינם מדויקים.

יצחק קדמן: עוד לא הגענו לבסיס של שנת 2001.

יצחק קדמן: שנית אני מבקש לומר לאוצר את מה שאמרה כרגע יו"ר הוועדה: הילדים שנמצאים במעונות הרב-תכליתיים הם הילדים שנמצאים במקלטי החירום ובפנימיות הטיפוליות.

יצחק קדמן: אלא שהם עולים בדיוק 10% מהסכומים שמשולמים שם.

יצחק קדמן: מקלט עולה 15,000 ש"ח לילד ומעון עולה 1,500 ש"ח.

יצחק קדמן: לפני כשבועיים בנו בתל-אביב מבנה מפואר, משפחת קלט.

יצחק קדמן: יש ויכוח אם הסכום שמשולם לילד הוא 6,000 ש"ח או 12,000 ש"ח – אבל בכל מקרה הוא לא 1,500 ש"ח.

יצחק קדמן: את מי אנחנו מרמים?

יצחק קדמן: אנחנו לא חוסכים, אלא זה עולה לכולנו יותר.

יצחק קדמן: זה לא רק עניין אנושי אלא גם טיפשות כלכלית.

יצחק קדמן: לדעתי כל הנושא צריך להוביל אותנו להפסקת הקבצנות הזאת: עוד מכסה, פחות מכסה, עוד תוספת, פחות תוספת.

יצחק קדמן: עלינו להפנות את הכוחות להפסקת ההקפאה של חוק פעוטות בסיכון.

יצחק קדמן: כל פעוט בסיכון, בזכאות על-פי חוק, יוכל להגיע למעון.

יצחק קדמן: לא יצטרכו לעמוד על המיקח ברחובות או בבאר שבע או במקום אחר.

יצחק קדמן: לצערי אי-אפשר לסמוך על האוצר, וגם לא על משרד העבודה והרווחה.

עמיחי כץ: אם זה יקרה בתוך כמה שנים נגיע ל100,000- פעוטות בסיכון.

עמיחי כץ: זה מה שקרה בגמלת הסיעוד.

קריאה: האוכלוסייה מזדקנת.

חדווה עצמון: סימן שזה המצב האמתי בשטח.

יצחק קדמן: לפני שאתם ממנים את אבטחת ראשי הממשלה לשעבר בנסיעות עסקים תעשו סדר עסקים נכון.

יצחק קדמן: אל תדבר אתי על 100,000 ילדים, מר כץ.

עמיחי כץ: לא אני מצביע בעד התקציב או נגדו.

יצחק קדמן: אתה מכין אותו, אתה אומר לשר איך לעשות את סדר העדיפות.

יצחק קדמן: פקידי האוצר, אתם נורא תמימים לכאורה.

יצחק קדמן: כשאתם גומרים לעבוד באוצר כולכם הולכים להיות מנהלי בנקים.

יצחק קדמן: אף לא אחד מכם מגיע להיות מנהל בית ספר או מנהל לשכת רווחה.

יצחק קדמן: זאת קבוצת ההתייחסות שלכם.

עמיחי כץ: נוח מאוד להאשים אותנו.

עמיחי כץ: תאשימו את הממשלה והכנסת.

תמר גוז'נסקי: ד"ר קדמן ומר כץ, אני מבקשת שתפסיקו.

יצחק קדמן: אתם מציעים להם את ההצעות המפוארות שלכם.

עמיחי כץ: תציעו הצעה אחרת, ונראה אם היא תתקבל.

תמר גוז'נסקי: נמשיך הלאה, ד"ר קדמן.

יצחק קדמן: אני מבקש לשאול שאלה בנוגע לתוספת המפוארת של 800 המכסות.

יצחק קדמן: אפנה אותה לגב' בראון, כמייצגת משרד העבודה והרווחה.

יצחק קדמן: האם נכון שהמכסות הללו חולקו בצורה הבאה: 200 לא חולקו עדיין כלל, ומתוך 600 מכסות שחולקו 300 היו לפי רשימה שמית מרכזית שאינה נתונה לבחירה של הרשויות המקומיות ולסדר עדיפות שלהן?

יהודית בראון: אני המומה מעצם ניסוח השאלה.

יהודית בראון: יש לי נתונים על החלוקה בדיוק.

קלרה פלדמן: נוכל לקבל את הנתונים?

יהודית בראון: כן.

יהודית בראון: חולקו 720 מכסות במכתב מיום 7 באוקטובר שאולי לא הגיע לרשויות אך הגיע למחוזות.

יהודית בראון: הוא נשלח בפקס ומגיע באותו יום.

יהודית בראון: אני לא יכולה אפילו לענות לחלק השני של השאלה.

יהודית בראון: מעולם לא הייתה רשימה שמית.

יהודית בראון: מחלקים לפי קריטריונים, לפי דרישה.

יהודית בראון: יש לנו דיווחים מהשטח והדיווחים האחרונים הם מאוגוסט.

יהודית בראון: מעולם איננו מחלקים לפי שמות.

יהודית בראון: 80 המכסות שנשארו, שכמובן הן הרבה פחות מ80- בחישוב שנתי, יחולקו לפי הצרכים הגדולים ביותר שיהיו.

יהודית בראון: לא שמרנו כלום אצלנו.

יהודית בראון: מעולם לא חילקנו לפי שמות.

יהודית בראון: אנחנו מטה ואיננו יכולים לעבוד לפי שמות.

יהודית בראון: אני יכולה כמעט לחתום בשבועה שאני עונה את האמת.

תמר גוז'נסקי: איש לא ביקש זאת.

תמר גוז'נסקי: נשאלה שאלה וניתנה תשובה.

רינה יצחקי: אני מקשיבה לדברים ותוהה אם אני במדינת ישראל, שהיא מדינת רווחה שאמורה לעזור לחלשים.

רינה יצחקי: לא שמעתי ששינו את ההגדרה של המדינה.

רינה יצחקי: אולי האוצר צריך לעשות שינוי ויודיעו שהפכנו להיות מדינה מסוג אחר.

רינה יצחקי: החלשים עוד מעט יהיו 100,000.

רינה יצחקי: הם לא עושים זאת מרצונם, זה לא קורה משום שהגנים שלהם דפוקים.

רינה יצחקי: מה זה הדבר הזה?

רינה יצחקי: מי שחלש צריך תמיכה של המדינה והגנה שלה.

רינה יצחקי: זאת המשמעות של מדינת רווחה.

רינה יצחקי: אסור לעשות תרגילים איך לנצל כל מיני עיכובים ותכסיסים כדי לא להעביר את הכסף.

רינה יצחקי: נותנים את הכסף כמתנה למישהו פרטי?

רינה יצחקי: בחור צעיר כמו מר כץ יושב וכבר רואה 100,000 ילדים בסיכון.

רינה יצחקי: אולי באמת יש כאלה?

רינה יצחקי: אולי הם גם לא אשמים בזה?

רינה יצחקי: אולי יש לנו חובה כלפיהם?

תמר גוז'נסקי: אין עוד משתתפים שמבקשים לדבר, ולכן אסכם את הדברים.

תמר גוז'נסקי: ראשית לעניין 100,000 הילדים: בשום שלב בדיונים לא נקבנו במספר הזה.

תמר גוז'נסקי: אני לא יודע מאיפה מר כץ לקח אותו.

עמיחי כץ: איש גם לא האמין שגמלת הסיעוד תגיע להיקפים גדולים כל-כך.

יצחק קדמן: מה לעשות, הקשישים לא מתים מוקדם מספיק.

עמיחי כץ: לא אמרתי שיש 100,000 ילדים.

עמיחי כץ: אמרתי שיהיו.

עמיחי כץ: כולם יודעים למה התכוונתי.

תמר גוז'נסקי: אני לא חושבת שמישהו ברשויות המקומיות, שהכול נעשה שם בבקרה, יקבע שילד שחי עם שני הורים שעובדים ומתפקדים והכול בסדר בביתו יקבל את התואר "ילד רווחה".

תמר גוז'נסקי: אם תמצא ילד אחד בארץ שקיבל את התואר "ילד רווחה", כלומר את התואר "פעוט בסיכון" ומצב הוריו נפלא – אהיה המומה.

תמר גוז'נסקי: בכל הביקורים שביקרתי לא הכרתי ילדים כאלה.

תמר גוז'נסקי: שום משפחה מסודרת גם לא מגיעה ללשכת הרווחה ומבקשת הועדה.

תמר גוז'נסקי: אם האם עובדת, וזה המצב הטוב, היא נחשבת אם עובדת ומקבלת הנחות לפי תלוש השכר שלה.

תמר גוז'נסקי: רוב הילדים שנמצאים במעונות יום הם ילדים של אמהות עובדות.

תמר גוז'נסקי: אינני מכירה אם עובדת שתגיע ללשכת הרווחה ותבקש מכסה ולשכת הרווחה תסתכל עליה בכלל.

תמר גוז'נסקי: מדובר כאן במשפחות מוכרות לרווחה.

תמר גוז'נסקי: יש אמהות עובדות שלא יכולות להשתמש בשירות כי הוא יקר להן, אך זה ויכוח אחר.

תמר גוז'נסקי: אינני יודעת מאיפה המצאת את עניין הניצול, מר כץ.

תמר גוז'נסקי: אני לא יודעת אם יש 100,000 ילדים בסיכון.

תמר גוז'נסקי: אם כן המשמעות היא שילד אחד מכל 8 ילדים שצריך את השירות מקבל אותו.

תמר גוז'נסקי: שבעה אחרים נשארים בבית.

תמר גוז'נסקי: זאת המשמעות.

עמיחי כץ: אתם יודעים שכל ילד שהוא חלק משלישייה הוא בסיכון?

עמיחי כץ: זה מה שכתוב בחוק.

תמר גוז'נסקי: יש בשנתון 130,000 ילדים.

תמר גוז'נסקי: מעונות היום מטפלים בפועל בשני שנתונים, כלומר בילדים מתוך 250,000 ילדים.

תמר גוז'נסקי: בתוך המספר הזה אין 100,000 ילדים בסיכון.

תמר גוז'נסקי: אך נניח שיש 30,000 ילדים בסיכון – וזה נראה סביר.

תמר גוז'נסקי: המשמעות היא שעל כל ילד שמגיע למעון יש ילד שצריך מעון דחוף, כי הוא ילד בסיכון, אך הוא נמצא בבית.

תמר גוז'נסקי: אני ואתה אחראיים לכך שהתפתחותו לא תקינה.

תמר גוז'נסקי: כתוצאה מזה יהיו לו קשיים בבית הספר והוא אחר כך ייפלט מהלימודים ויקרה לו מה שיקרה לו.

תמר גוז'נסקי: על זה אנחנו מדברים.

תמר גוז'נסקי: אין לך אחריות ל15,000- ילדים?

תמר גוז'נסקי: שנית החוק קובע להגדיל את המכסות.

תמר גוז'נסקי: לא משרד העבודה ולא המעונות ערוכים להכפיל את הקליטה בשנה.

תמר גוז'נסקי: אין כזה דבר.

תמר גוז'נסקי: הצענו שלא יוסיפו 1,000 בשנה אלא רק 200, אבל שתהיה לרשויות אינפורמציה בנוגע לגידול בעשר השנים הקרובות.

תמר גוז'נסקי: אם המצב הכלכלי ישתפר – מספר הילדים יכול גם לרדת.

תמר גוז'נסקי: אם ילד חולה בדלקת ריאות יעלה על הדעת לומר לו לבוא מחר כי בית החולים תפוס?

תמר גוז'נסקי: אתה חושב שפיגור התפתחותי קשה פחות ממחלת ריאות?

עמיחי כץ: לא צריך להפנות את השאלות הללו אליי.

עמיחי כץ: צריך לפנות למשרד האוצר.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת אליך, מר כץ, כי אתה דיברת על הנתון הזה, 100,000 ילדים.

תמר גוז'נסקי: אין לי כאן עניין אישי.

תמר גוז'נסקי: אני אכן פונה דרך מר כץ למשרד האוצר ולראש הממשלה ולמי שרוצים: אתם עומדים להניח את חוק ההסדרים; אם אכן אתם עומדים להקפיא שוב את החוק הזה אתם עושים פשע כלפי ילדים.

תמר גוז'נסקי: זה מה שאני מנסה להסביר.

תמר גוז'נסקי: אינני טוענת שאפשר לקלוט את כל הילדים בשנה אחת.

תמר גוז'נסקי: אין גם איפה לקלוט אותם בקצב כזה.

תמר גוז'נסקי: אבל לא שווה לקלוט את כל המעונות הריקים?

עמיחי כץ: נעשה צעד בעניין, במשרד העבודה והרווחה אמרו לנו שחסרות 800 מכסות וזה מה שהוסף.

עמיחי כץ: אם חסרות עוד 500 מכסות, שיפנו.

תמר גוז'נסקי: מה אומר החוק?

עמיחי כץ: החוק גם אומר שכל ילד בשלישייה נקרא ילד בסיכון.

קריאה: זה לא נכון.

תמר גוז'נסקי: הקביעה שפעוטות בשלישייה מוכרים כפעוטות בסיכון נובעת מכך שרובם ככולם נולדו פגים.

תמר גוז'נסקי: ילד שנולד פג הוא פעוט בסיכון.

תמר גוז'נסקי: שנית, וזה כתוב בהוראות התע"ס.

עמיחי כץ: זה לא מיושם.

תמר גוז'נסקי: זה מיושם ועוד איך.

תמר גוז'נסקי: מי שלא מגיע ללשכת הרווחה – לא מגיע.

תמר גוז'נסקי: אך מי שמגיע עם שלישייה מקבל מעמד כזה היום.

תמר גוז'נסקי: זה בתע"ס.

עמיחי כץ: יש חמישה או יותר סעיפים בתע"ס, ורק השניים או השלושה הראשונים מיושמים.

תמר גוז'נסקי: בכל מקרה כמה ילדי שלישיות יש בארץ?

תמר גוז'נסקי: זה לא הנקודה החשובה.

חדווה עצמון: הבעיה היא ילדי שכונות העוני ולא ילדי השלישיות.

עמיחי כץ: אם משרד העבודה והרווחה יאמר שכעת יש צורך בעוד 500 מכסות, ייערך דיון בנושא.

עמיחי כץ: אני לא יכול לשלוף כאן סיכום.

עמיחי כץ: אבל הדברים לא סגורים מעתה ועד עולם.

בתיה הורביץ: מה תהיה עמדתך בדיון?

עמיחי כץ: זאת שאלה אחרת.

יצחק קדמן: הוא לא קובע, הוא רק עובד באוצר.

עמיחי כץ: אם משרד העבודה והרווחה מוכן להוריד כסף מהפנימיות כי בעתיד השינוי הזה יחסוך כסף בפנימיות, זה עניין אחר.

עמיחי כץ: אפשרות אחרת היא שסעיף אחר יקוצץ.

עמיחי כץ: בבקשה, תרימו את הכפפה.

חדווה עצמון: אבל צריך כרגע לטפל בילדים שנמצאים בפנימיות כרגע.

חדווה עצמון: זאת אמירה לועגת.

חדווה עצמון: זה לעג.

חדווה עצמון: אתה לועג לכל הציבור.

עמיחי כץ: חס וחלילה, אך אני יודע שזה לא יקרה.

חדווה עצמון: הילדים בפנימיות צריכים שירות וטיפול.

חדווה עצמון: צריך לטפל גם בקטנים כדי שלא יגיעו לשם בעוד עשר שנים.

יצחק קדמן: מה יש להתפלא?

יצחק קדמן: זאת עמדת האוצר: שהחלשים ייקחו מהחלשים.

יצחק קדמן: הוא לא ייקח את הכסף מבנק ישראל או ממנכ"ל משרד האוצר.

עמיחי כץ: חבל שאתה קורא רק ספר אחד בהצעת התקציב, ד"ר קדמן.

יצחק קדמן: מי עוד נפגע?

יצחק קדמן: העשירים?

יצחק קדמן: ברפורמה במס אתם מחלקים להם כסף עכשיו.

יצחק קדמן: רק בחלשים אתם פוגעים.

יצחק קדמן: לעשירים אתם מוסיפים כסף.

יצחק קדמן: מסכנים.

יצחק קדמן: מי שמרוויח 200,000 ש"ח מקבל הכי הרבה כסף ברפורמה במס.

יצחק קדמן: כי זה מה שחשוב עכשיו, לחזק אותו.

יצחק קדמן: לשם אתם מסתכלים, אתם גומרים לעבוד באוצר והולכים לעבוד שם.

יצחק קדמן: בלי צינון, מנהלי בנקים כולכם.

עמיחי כץ: לא אענה על הדברים הללו.

יצחק קדמן: אין לך מה לענות.

דינה שלום: אני מבקשת להגיב לטענה בנוגע לפנימיות בשם שירות ילד ונוער.

דינה שלום: גם הנהלת משרד העבודה והרווחה, החל בשר, עוסקת בנושא.

דינה שלום: מדיניות המשרד היא לצמצם את השירותים החוץ-ביתיים.

דינה שלום: הסיבות הכספיות לכך נמנו אך אין אלה הסיבות היחידות.

דינה שלום: אנחנו מאמינים שאם נטפל בילדים ונשפר את הקשר בין ההורים לילדים, הילד יתפתח טוב יותר.

דינה שלום: טובתו של הילד שיהיה בביתו, אם הדבר ניתן.

דינה שלום: אך איננו מתחילים ממצב אפס.

דינה שלום: אי-אפשר לקחת ילד שזקוק לפנימייה ולהפסיק לו את השירות כדי להפנות את הכסף לקהילה.

דינה שלום: יש תקופת גישור.

דינה שלום: בתקופה הזאת נפתח שירותים קהילתיים.

דינה שלום: במקומות שכבר פיתחנו מעונות רב-תכליתיים ומרכזי הורים וילדים אנחנו רואים צמצום בהוצאה החוץ-ביתית.

דינה שלום: פנימיית נעמ"ת בחדרה לגיל הרך נסגרה כשבתל אביב צמחו ארבעה מעונות רב-תכליתיים.

דינה שלום: זה קרה לפני עשר שנים, והייתה לכך השפעה.

דינה שלום: יש צורך בתקופת מעבר.

דינה שלום: יש הסכמה עם האוצר שיהיה ניסוי בשמונה רשויות.

דינה שלום: נעזור להם להתארגן עם התקציב.

דינה שלום: אבל בהתחלה נצטרך להוסיף להם כסף.

דינה שלום: אי-אפשר לעבור ממבנה אחד למבנה אחר מיד, כי לא נזרוק ילדים מהפנימייה.

דינה שלום: ילדים אלה כבר עברו את התהליך: הם לא קיבלו מעון יום, או קיבלו מעון יום והיו זקוקים למעון רב תכליתי, והגיעו לאומנה או לפנימייה.

דינה שלום: בגיל 12 לא נזרוק אותם מהפנימייה, הם זקוקים לה.

דינה שלום: אבל אם נתחיל בילדים אחרים, אולי בעוד ארבע שנים האחים של הילדים האלה לא יזדקקו לפנימייה.

דינה שלום: בסופו של התהליך גם נחסוך כסף.

עמיחי כץ: בסדר.

עמיחי כץ: מצוין.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת לסכם את הישיבה הקשה הזאת.

תמר גוז'נסקי: אני כבר לא זוכרת כמה ישיבות בענייני מעונות יום התקיימו בוועדה הזאת.

תמר גוז'נסקי: ראשית הצורך המינימלי בשנת 2002 הוא לחזור למכסה הקודמת משנת 2001.

תמר גוז'נסקי: בהתחשב בנסיבות עד עתה הוועדה יוצאת בקריאה למשרד העבודה והרווחה ולמשרד האוצר שהמכסה בשנת 2003 תהיה לא פחות מ17,000- מקומות במעונות יום.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת שהדברים ייאמרו כך, ושייתנו לעיריות הבנה שזה הכיוון.

תמר גוז'נסקי: לדעתי זהו הדבר המינימלי הנדרש בעיני מי שיודע מה קורה בשטח ואיזה סבל יש בשטח.

תמר גוז'נסקי: שנית יש להפסיק את השערורייה של מעונות היום ובעיקר מעונות היום הרב-תכליתיים שאינם מלאים.

תמר גוז'נסקי: אני פונה לעוזר הבכיר למנכ"ל משרד העבודה והרווחה, לגב' בראון ולכל היתר.

תמר גוז'נסקי: זה לא יכול להיות.

תמר גוז'נסקי: אתם גורם הפיקוח הארצי.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה שתבדקו מדוע ילדי האתיופים לא נקלטו ברחובות.

תמר גוז'נסקי: לא יכול להיות שהמעון יעמוד ריק והילדים האתיופים שזקוקים לשירות הזה לא ייכנסו אליו.

תמר גוז'נסקי: וכך בנוגע לכל המקומות שתוארו כאן.

תמר גוז'נסקי: במקרה הגיעו לדיון נציגים מישובים מסוימים ולא מישובים אחרים.

תמר גוז'נסקי: הסיבה לכך ברורה: העירייה לקחה מכסה מוגדלת בתחילת השנה ונגמר לה הכסף בחודשים אוקטובר-דצמבר.

תמר גוז'נסקי: אם כן, צריך כסף לגישור.

מוטי אלמליח: זאת המטרה של 800 המכסות.

תמר גוז'נסקי: אבל זה לא מספיק.

תמר גוז'נסקי: ובינתיים הילדים בחוץ.

קלרה פלדמן: המכסות עוד לא הגיעו אלינו.

תמר גוז'נסקי: מכסות עולים קוצצו ולא תגברתם אותן.

תמר גוז'נסקי: דרישת הוועדה היא שתיעשה פעולה מידית, בתוך שבוע או שבועיים, ויאותרו כל המקומות הבלתי מנוצלים.

תמר גוז'נסקי: זהו פשע כשלעצמו.

תמר גוז'נסקי: הושקע המון כסף במעונות, משלמים המון כסף על אחזקה.

תמר גוז'נסקי: צריך להחזיר את המטפלות לעבודה ולמלא את המקומות.

תמר גוז'נסקי: זה הדבר המתבקש.

מוטי אלמליח: באיזה כסף?

תמר גוז'נסקי: התוספת של 800 מכסות בעצם תינתן לעיריות לכסות את מה שהוצא עד אוגוסט.

תמר גוז'נסקי: כך אני מבינה זאת.

תמר גוז'נסקי: לכן יש צורך בתקציב חירום נוסף לארבעה חודשים כדי לעזור לקלוט את הילדים.

תמר גוז'נסקי: אני חוששת שאם זה לא ייעשה העיריות לא יקלטו את הילדים גם בינואר.

תמר גוז'נסקי: אין להן ביטחון שלא יהיה גירעון.

תמר גוז'נסקי: צריך למצוא את המוקדים הבעייתיים.

תמר גוז'נסקי: רחובות היא עיר עם מוקדי עוני קשים, אך נחשבת מבוססת יותר; אך מה תגידו על טבריה?

תמר גוז'נסקי: איזו עבודה יש בטבריה?

תמר גוז'נסקי: ענף התיירות קרס, הלבידים קרסו, אפילו הדגים כבר אינם.

תמר גוז'נסקי: שלישית אני מבקשת שמשרד העבודה והרווחה, משרד האוצר והשלטון המקומי ישנו את ההסדרים הקיימים היום בנוגע למכסות באמצע השנה וכולי.

תמר גוז'נסקי: הדברים לא עובדים.

תמר גוז'נסקי: ייתכן שכשמדובר במעונות יום צריך לתכנן הכול שנה מראש.

תמר גוז'נסקי: הדברים לא עובדים אחרת.

תמר גוז'נסקי: אם לא רוצים להגיע למצב של 1,000 מכסות שנטען שלא נוצלו, שהתווכחנו עליו, זה מה שצריך לעשות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו בעיצומה של שנת לימודים.

תמר גוז'נסקי: התקציב, שאינני יודעת מתי יאושר, מתחיל בינואר.

תמר גוז'נסקי: בינואר כבר לא קולטים ילדים.

תמר גוז'נסקי: המעונות צריכים לדעת מה יהיה מצבם מספטמבר 2003 עד ספטמבר 2004.

תמר גוז'נסקי: שנת התקציב לא חשובה להם.

תמר גוז'נסקי: אתם מודעים לבעיה הזאת במשרד החינוך.

תמר גוז'נסקי: אתם יודעים ששנת הלימודים ושנת התקציב הן לא אותו דבר.

תמר גוז'נסקי: יש משהו דפוק בעצם הגישה, והשיטה מכשילה את עצמם.

תמר גוז'נסקי: רביעית אני מבקשת לדבר על ההשתתפות של 25% של הרשויות המקומיות.

תמר גוז'נסקי: בשנת 1980 היה ההסכם הזה.

תמר גוז'נסקי: בתחום של הילדים זה פשוט פשע.

תמר גוז'נסקי: עיריות חלשות שבהן האוכלוסייה הכי חלשה, כמובן, לפעמים אינן יכולות לשלם את חלקן בהועדות ולכן אינן משתמשות בהן.

תמר גוז'נסקי: במילים אחרות, במקומות שנמצאים הילדים העניים והאומללים ביותר שם העיריות במשבר ובהתפרקות כללית, ולכן אין להן אפשרות להשתתף ב25%-.

תמר גוז'נסקי: לכן המכסה חוזרת ואינה מנוצלת.

קלרה פלדמן: זה לא מדויק.

קלרה פלדמן: כל הרשויות ניצלו את המכסות מעל ומעבר לתקציב שלהן.

קלרה פלדמן: בעבר היה הסדר שהפנימיות היו 100% על חשבון משרד העבודה והרווחה.

קלרה פלדמן: גם זה שונה וגם כאן הרשויות מחויבות בלי תוספת.

קלרה פלדמן: בסופו של דבר בנושא של מעונות ופנימיות הרשויות לא משחקות: גם במקומות החלשים והקשים ביותר נותנים מכסות.

תמר גוז'נסקי: אני זוכרת בעיות בנתיבות ובמקומות אחרים.

תמר גוז'נסקי: סיפרו כאן שהחזירו מכסות.

דינה שלום: ולפעמים אם ילד זקוק לפנימייה פוסט-אשפוזית הרשויות מתקשרות אלינו ומציעות שהוא יהיה בפנימייה חינוכית, כי זה זול יותר – אך כמובן לא מתאים לצרכים.

תמר גוז'נסקי: לסיום אני מבקשת לבטא הערכה רבה לארגוני הנשים שמפעילים את מעונות היום בתנאים הבלתי אפשריים הקיימים.

תמר גוז'נסקי: הם נאחזים בציפורניים כדי להגן על הילדים.

תמר גוז'נסקי: הייתי במעון וראיתי שבאולם אחד הוחזקו תינוקות ופעוטות – מה שלא צריך להיות; אבל האפשרות האחרת הייתה לסגור את המעון ומנהלת המעון החליטה שלא לעשות זאת אלא לעשות שינוי כזה שהוא בעייתי אבל עדיף על סגירת המעון.

תמר גוז'נסקי: המסירות של כל הצוותים היא יוצאת מן הכלל.

תמר גוז'נסקי: לא נותר לנו אלא להביע הערכה.

תמר גוז'נסקי: אך כדי שהדברים יתפקדו והמעונות לא ייסגרו צריך עזרה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו נמשיך להיאבק נגד המשך הקפאת החוק.

תמר גוז'נסקי: לא ראיתי את חוק ההסדרים אבל אני מנחשת שגם הפעם החוק הוקפא.

עמיחי כץ: את לא טועה, ח"כ גוז'נסקי.

תמר גוז'נסקי: אני קוראת לכל הארגונים ולכל מי שיכול לשתף פעולה במסגרת ראל"י ולפעול נגד רוע הגזרה.

תמר גוז'נסקי: זה חיוני תמיד אך היום זה חיוני במיוחד.

תמר גוז'נסקי: כמובן, הכול יהיה תמיד במגבלות תקציב.

תמר גוז'נסקי: לא ניתן לבצע דברים מהיום למחר, אבל ההכרה בזכותו של פעוט בסיכון לקבל שירות בקהילה, עם הוריו, היא זכות בסיסית ביותר.

תמר גוז'נסקי: אני מקווה שלמרות העמדה של משרד האוצר ולמרות מה שבחוק ההסדרים נוכל לשנות את רוע הגזרה.

תמר גוז'נסקי: ננצל את השבועות שיעמדו לפנינו כדי לעשות זאת.