הוועדה המיוחדת לקידום מעמד הילד, כנסת 15, פרוטוקול מספר 170, 2002-07-02 10:00

תמר גוז'נסקי: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

תמר גוז'נסקי: חשוב שאנחנו, בעבודתנו לקידום מעמד הילד בארץ, נלמד מהניסיון הבינלאומי, ונראה לאן הם מפנים את תשומת הלב.

תמר גוז'נסקי: מכל אלה נוכל אולי ליישם טוב יותר את האמנה הבינלאומית לזכויות הילד בתנאים שיש כאן בישראל.

תמר מורג: ב- 1990 התרחש ה- WORLD SUMMIT FOR CHILDREN, והתקבלו שם שני מסמכים.

תמר מורג: הוגדרו שם חמישה תחומים מרכזיים של פעילות למדינות, והוצבו 27 יעדים להגיע אליהם עד שנת 2000.

תמר מורג: בעצרת הציגו ששה השגים מרכזיים.

תמר מורג: היעד שהיה הורדה בשליש תמותת ילדים עד גיל חמש הושג על ידי 63 מדינות, ו- 100 מדינות הורידו את תמותת הילדים בעשרים אחוזים.

תמר מורג: היעד שהיה ירידה באחוזי האנאלפאביתים למבוגרים הושג בעלייה של יודעי קרוא וכתוב מ- 75% ל- 80%.

תמר מורג: טיפול במחסור ביוד הוא עוד יעד שהושג, ונראה לי שכל הבעיות הללו הן בעיות שאנחנו כמעט לעולם לא חיים אותן.

תמר מורג: הוצגו גם אתגרים שונים; 100 מליון ילדים נמצאים היום מחוץ למסגרת בית-ספרית, 150 מליון ילדים סובלים מתת-תזונה, ו- 150 מליון ילדים היום עובדים בעולם, כאשר 60 מליון מהם עובדים בעבודות שהם מגדירים כקשות ובלתי-נסבלות.

תמר מורג: ילדים חולי איידס היא הבעיה הגדולה ביותר, והעובדות הן שבכל יום 6,000 ילדים עד גיל 24 נדבקים, ושלושה מליון ילדים עד גיל 15 חולים.

תמר מורג: יש עוד נתונים על ילדים חולי איידס, וחשוב לראות את הפורפורציה העולמית של הנושא הזה.

תמר מורג: הוצג גם קמפיין בחסות יוניצ"ף, שנקרא SAY YES TO CHILSREN.

תמר מורג: הוא הגדיר עשר נקודות, ועובד בעיקר באמצעות האינטרנט.

תמר מורג: 94 מליון אנשים כבר "אמרו כן" באמצעות האינטרנט, ובמקומות שבהם אין מחשבים נעשות פעילויות שונות, כדי שגם הקולות שם יובאו בחשבון.

תמר מורג: נראה לי שהמטרה העיקרית שקמפיין הזה היא האחדות; יש הרבה פעילויות חברתיות סביב הקמפיין הזה, כדי ליצור אחדות עולמית סביב העניין הזה.

תמר מורג: לעצרת הילדים היו ארבעה אלמנטים.

תמר מורג: היתה עצרת ילדים של ממש, שהשתתפו בה ילדים רבים, היתה מליאה שבה נאמו השרים ושולחנות עגולים שבהם לקחו חלק ראשי המשלחות, היו דיונים מקצועיים, והיה גם גיבוש של מסמך הסיכום.

תמר מורג: בדיוני העצרת הועלו נושאים רבים, וכל אחד לקח משם משהו אחר.

תמר מורג: אני אציג כאן את העניינים שנגעו לי.

תמר מורג: מאוד התרשמתי משיתוף ילדים בגיבוש מדיניות, כתיבת חומרים שמיועדים לילדים והקמת מוסדות עצמאיים שקשורים לזכויות הילד.

תמר מורג: יש התפתחות עצומה בעניין שיתוף ילדים בהחלטות מדיניות בחקיקה.

תמר מורג: זה קורה במקומות שונים ורבים, ובא לידי ביטוי לא רק בחוקים שקשורים לילדים, אלא גם בחקיקות שיותר רחוקות מהם.

תמר מורג: יש שיתוף של ילדים בתכניות פעולה, בפורומים מונציפליים, שיתוף גדול של ילדים באמצעות האינטרנט וגם כתיבת חומרים לילדים.

תמר מורג: חייבים להבין שיש הרבה חשש, גם של ילדים וגם של מבוגרים, לשיתוף הזה, לא תמיד גם ברור מהי ההשפעה האמיתי שיש לאותם ילדים, ובדרך כלל השיתוף שלהם הוא חד פעמי ולא קבוע.

תמר מורג: כל אלה אינם הנושאים שעמדו במרכז הכנס, אבל הם חלק מהעניינים שאני לקחתי איתי.

תמר מורג: גם הנושא של הקמת מנגנונים עצמאיים להבטחת זכויות ילדים הוא נושא מעניין מאוד.

תמר מורג: יש פרויקט ביוניצ"ף לדרך הקמת המנגנונים האלה, וזה נראה מאוד נכון.

תמר מורג: עם כל ההרגשה של היכולת להניע תהליכים קדימה, והתחושה האישית שלי היא של החמצה.

תמר מורג: עדי תרחיב בהמשך על העניין הזה.

עדי שינמן: "פסגת הילד" היא ועידת המשך שהתכנסה בהמשך לועידה שהתכנסה ב- 1990.

עדי שינמן: היא הפגישה 71 ראשי מדינות, המון נציגים מכל רחבי העולם ומאות ילדים.

עדי שינמן: שר המשפטים עמד בראש המשלחת שלנו, שכוללת אנשים רבים שנמצאים כאן היום ותשעה ילדים.

תמר גוז'נסקי: היו ביניהם ערבים?

עדי שינמן: לא.

עדי שינמן: היו דיונים בעצרת הכללית של האו"ם, במקביל התנהלו פאנלים, שהשתתפו בהם ראשי מדינות, במקביל התרחשו גם פאנלים רחבים יותר.

עדי שינמן: במשך השנה וחצי שקדמו לועידה התקיימו שלוש ועדות-הכנה, ובסופו של דבר היתה הגעה לסיכומים.

עדי שינמן: אנחנו היינו בחששות פוליטיים, אבל לזה נגיע בהמשך.

עדי שינמן: לגבי מסמך הסיכום; אנחנו השתתפנו בדיונים לכל אורכם, ויכולנו לראות הבטים שונים של צדדים שונים לכמה ענינים.

עדי שינמן: דוגמה לכך היא עניין העונש מוות; בחלק מהמדינות הוא מותר, אך באירופה מתנגדים לחלוטין לקו הזה.

עדי שינמן: גם עניין ההפלות היה שנוי במחלוקת.

עדי שינמן: בכל מקרה, מסמך הסיכום מורכב משלושה חלקים.

עדי שינמן: הראשון הוא פוליטי יותר וכולל הצהרת כוונות של ראשי מדינות, החלק השלישי מדבר על תכניות פעולה, ולפניו יש סקירה היסטורית מאז הפסגה הקודמת של 1990.

עדי שינמן: ההתמקדות היא באיכות חינוך, בבריאות, בנושא ההתעללות ואלימות בילדים ובילדים חולי איידס.

עדי שינמן: החלק החשוב יותר לדעתי הוא תכנית הפעולה.

עדי שינמן: מבחינת המשא ומתן שלנו, אנחנו מזוהים עם העמדה של האיחוד הארופי, של הזכויות.

עדי שינמן: פעמים רבות תמכנו בסעיפים ספציפיים שמקדמים זכויות, אבל הרבה פעמים פשוט העדפנו לא להתבטא, כי הכל הרי פוליטי.

תמר גוז'נסקי: אני אהרהר בקול רם ואגיד, שאם אמנת האו"ם היתה אמורה להיות מאושררת היום, היא לא היתה מאושררת.

יצחק קדמן: התרומה של הילדים והנוער שהשתתפו היא לדעתי ההצלחה הגדולה של הועידה.

יצחק קדמן: ילדה מפרו, למשל, הכניסה את כולם להלם, כשביקשה לא לגונן על הילדים בפרו שצריכים לעבוד, ואמרה שאם הילדים בפרו לא יעבדו לא יהיה להם קיום.

יצחק קדמן: גם הילדים הישראלים שהשתתפו עשו עבודה נהדרת.

יצחק קדמן: הם נבחרו ברובם הגדול על ידי משרד החוץ, וחלקם היה בוגרי "כנס באר שבע".

יצחק קדמן: הם נתנו המון ראיונות לתקשורת הבינלאומית, וייצגו אותנו בצורה מאוד מכובדת.

יצחק קדמן: התקשורת הישראלית, אגב, כמעט לא התייחסה לעניין.

יצחק קדמן: ההשתלטות של האמריקאים והנסיון שלהם להכתיב היא בלתי נסבלת.

יצחק קדמן: דברים מסוימים הם לגביהם 'יהרג ובל יעבור', ושם הם אטומים לחלוטין בפני שאר הדעות.

יצחק קדמן: זה מאוד מאכזב.

יצחק קדמן: אני רוצה לסיים בנקודת אזהרה; ראינו שם לאילו מצבים ניתן להגיע כשמזניחים ילדים.

יצחק קדמן: בשבע השנים האחרונות אנחנו משקיעים פחות ופחות בילדים, וכדאי לשים לב לעניין.

בלהה נוי: הילדים היו מדהימים, ולדעתי עלו עלינו ביכולתם המילולית וביכולתם האותנטית.

בלהה נוי: הם היו מאוד מסורים, ומיצו את עצמם בפעילויות שונות.

בלהה נוי: ההכנה של משרד החוץ היתה מצוינת, ונמשכה יומיים שלמים.

בלהה נוי: אני אמביוולנטית, משום שאני חשה שלא שיתפו אותנו בבחירת הילדים שנבחרו; למרות שהם מצויינים, לקחו אותם "מן המוכן".

בלהה נוי: הם לא ילדים "מהשטח" ולא מייצגים את אוכלוסיית הילדים, אלא הם פשוט מאוד מנוסים בועידות.

בלהה נוי: אבל התוצאה, כמו שאמרתי, היתה טובה.

בלהה נוי: אנשי ה- N.G.O הכינו חומרים מרשימים מאוד, ולפעמים אפילו חשתי תחושת בזבוז, בגלל כל היופי שדרכו הדברים הוצגו.

בלהה נוי: שמעתי ילדה קנדית שהאשימה אותנו בדיונים פוליטיים, והתלוננה שכולנו לא מחוברים למציאות, וצריכים לרדת לשטח כדי להבין את הדברים החשובים באמת לילדים.

בלהה נוי: היו כל הזמן קריאות כאלה, וזה היה מאוד מרגש.

פיליפ וירמן: עד 2003 הממשלה צריכה לפעול, ולשלוח את החומרים כפי שתוכנן.

פיליפ וירמן: כדאי לארגן ולהכין את הדברים בצורה מסודרת.

רינה יצחקי: האווירה באו"ם היתה מקסימה.

רינה יצחקי: בלובי היו איורים מקסימים של ילדים, וראו שהאו"ם התגייס לגמרי לטובת הילדים.

רינה יצחקי: הסתובבו שם ילדים בתלבושת הלאומית שלהם, והכל נראה מאוד חגיגי ומרשים.

רינה יצחקי: לעומת זאת, במליאה שמעתי די מהר המון קלישאות, ונציגי מדינות רבות נטו לעשות אידאליזציה.

רינה יצחקי: לאורך כל הועידה הרגשתי אווירה מאוד חיובית, גם מבחינה פוליטית.

רינה יצחקי: מעולם אף אחד לא קם ויצא מהאולם כשמישהו מאיתנו דיבר, למשל.

רינה יצחקי: מאוד הרשים אותי, שילדים יכולים היו להיפגש עם ראשי מדינות ולהגיד להם את אשר על ליבם.

רינה יצחקי: גם הייצוג היה לקוי, ולא היה שום הסבר על הפעילות של ישראל.

רינה יצחקי: הרי אנחנו מצטיינים בחינוך מיוחד לגיל הרך, אך הדברים לא הוצגו.

יעל רז: אנחנו הגענו לכנס במקרה, דרך האינטרנט, ופנינו למשרד החוץ מתוך רצון להציג פעילות שמתקיימת בארץ.

יעל רז: הצלחנו ליצור קשרים יפים מאוד עם ארגונים דומים לשלנו ברחבי העולם.

יעל רז: במסגרת הועידה הקמנו ארוע צד, ושם הצגנו פעילויות ותערוכות שונות, כדי ליצור חשיפה לפעילויות שמתרחשות גם בימים אלה.

יעל רז: אנשים מאוד התרשמו מזה, וכך נוצרו קשרים רבים.

יונה אמיתי: מי שלא היה מעורב בהתליך ההכנה לא היה יכול להשפיע שם.

יונה אמיתי: מתוך 27 מטרות שאני מעיין בהן במסמך שבידי, 24 הן בתחום הבריאות, כלומר נושא הבריאות הוא עיקרי כאן.

יונה אמיתי: לו משרד הבריאות היה מקבל מידע על העניין הזה בזמן, הוא היה מצליח להציג שם דברים נפלאים, וחבל שזה לא קרה.

יונה אמיתי: יש לנו תחמושת בלתי רגילה שיכולנו להציג.

רות זך: אנחנו הפנינו פניות בינואר 2001, ולו היתה מתקיימת הועידה אז, לא היה בה כל נציג ממשרדי הבריאות, החינוך והעבודה והרווחה.

רות זך: משרדי הבריאות והחינוך החליטו לשלוח נציג לאחר שהתקיימו הועידות.

פיליפ וירמן: חבל שיושב ראש הוועדה פה לא היה במשלחת.

רות זך: אגב, כבר בינואר פנינו למשרדי ראש הממשלה, אך אף אחד מהם לא הציג N.G.O.

יהודית קרפ: תיסכל לראות את ההתעקשות של ארצות הברית על העקרונות שלה.

יהודית קרפ: כולם היו רוצים לראות את מסמך הסיכום באופן שונה.

יהודית קרפ: לעומת זאת, הפן החיובי היה ההשתתפות של הילדים, שהיו נפלאים.

יהודית קרפ: זאת היתה פשוט הצלחה.

יהודית קרפ: ילדים נחשבו לשותפים מלאים בכנס הזה, וזה ילווה, לדעתי, גם את הכנסים הבאים.

יהודית קרפ: ישיבת ההכנה של הוועדה נערכת כדי לקבל תרומה.

יהודית קרפ: היו בערך 20 אנשים, נציגי N.G.O.

יהודית קרפ: רובם היו פלשתינים, חלקם תושבי מזרח ירושלים.

יהודית קרפ: הרגשתי שישראל לא הייתה קיימת אלא כהשתקפות של הבעיה הפלשתינאית וכשהתקפות של המגזר הערבי.

יהודית קרפ: חברי הוועדה לא קוראים את הדו"ח של מדינת ישראל אלא את הדוחות האלטרנטיבים, ולכן נקודת המוצא שלהם, היא שישראל חייבת לדווח על כל הפרטים שקשורים לבעיה הפלשתינאית.

יהודית קרפ: בגלל המיקוד הזה נראה לי, שישראל צריכה לעשות כל שביכולתה כדי להאיר את הפעולות הטובות שנעשות במדינת ישראל.

יהודית קרפ: צריך להשכיל לשלוח משלחת שתייצג את הממשלה באופן הנכון והטוב ביותר.

תמר גוז'נסקי: הנושא שהעלינו פה היום חשוב מאוד.

תמר גוז'נסקי: כחלק מהעולם, גם אנחנו נמצאים במרכז ההתנגשות של הגישה הפטרנליסטית עם זו שדוגלת בהתייחסות רחמנית יותר לילדים.

תמר גוז'נסקי: מהנקודות שהעליתם אני מתחזקת בדעתי שיש להוסיף יותר זכויות.

תמר גוז'נסקי: אני מודה שהתקשורת לא משתפת פעולה בעניין הזה, אך זה נחוץ.

תמר גוז'נסקי: אנשים רבים לא מבינים את המשמעות של חוקים לילדים, ודוגמה לכך היא חוק זכויות ילדים.

תמר גוז'נסקי: אנשים אומרים, שכל בעיות המשמעת בבתי הספר נובעות מחוק זכויות ילדים, ושהם מתפרעים כי יש להם זכויות.

תמר גוז'נסקי: צריך להבין את העקרון שעומד אחרי העניין הזה.

תמר גוז'נסקי: בכנסת כנראה אין הפנמה שזכויות ילדים דורשות ועדה, ולכן הוועדה הזאת כנראה תתבטל.

תמר גוז'נסקי: את האמירה הכללית שעלתה בישיבה הזאת צריך לתרגם לאמירה קונקרטית, ואני מבקשת מכם לפנות אל יושב ראש הכנסת, אם אתם רוצים לתרום בנושא הזה ולמנוע את ביטול הוועדה למעמד הילד.

יהודית קרפ: אני יודעת שיש הרבה ארגונים של ילדים ותלמידים, ואני חושבת שכדאי לעשות ריכוז שלהם, ובכך להעניק להם כוח גדול יותר.

יהודית קרפ: פעולה כזאת יכולה לתרום הרבה, ואפילו להביא ליתר-מודעות של מבוגרים לעניין ההתארגנויות של הילדים.

תמר גוז'נסקי: תודה לכולכם, אנחנו נמשיך לעסוק בנושא.