הוועדה המיוחדת לקידום מעמד הילד, כנסת 15, פרוטוקול מספר 102, 2001-07-17 10:00

חברי הוועדה: ח"כ חוסניה ג'וברה

מוזמנים: מנחם וגשל - מנהל אגף לשרותי תקון ונוער מנותק משרד החינוך עו"ד שוש צימרמן - מפקחת בנושא מניעת תקיפה מינית בילדים הדרה רוזנבלום - מינהל חינוך נוער מירב שביב - רכזת עו"ר אגף תקציבים, משרד האוצר עו"ד רונית אלפרין - יועצת משפטית, אב"י - אגודה בינלאומית לזכויות ילדים דגנית חסידים - אב"י - אגודה בינלאומית לזכויות ילדים טל סלע - מועצת תלמידים ארצית על"ם נפתלי מייק - מנכ"ל מירה בטא ליאורה בלטינסקי יעל גרינברג שמחה גתהון עידית היכל עינת חימוביץ אברהם טליאס - מתנדב בעכו תמר יצחקי ויקי כהן צבי לוי אגא סעיד - מתנדב בעכו נסטיה פולונסקי מיכאל פישר עמית פנסו מירב שני אפרת שפרוט

מנהלת הוועדה: סדר היום: "הפוך על הפוך" של עמותת על"ם - רשת ארצית של מרכזי מידע וייעוץ לנוער בסכנת סגירה "הפוך על הפוך" של עמותת על"ם - רשת ארצית של מרכזי מידע וייעוץ לנוער בסכנת סגירה

תמר גוז'נסקי: בוקר טוב.

תמר גוז'נסקי: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד הילד.

תמר גוז'נסקי: על סדר היום פרוייקט "הפוך על הפוך" של עמותת על"ם, רשת ארצית של מרכזי מידע וייעוץ לנוער, הנמצאת בסכנת סגירה.

תמר גוז'נסקי: ישיבה זו נקבעה לפני האירוע שבמהלכו הבטיח שר האוצר מה שהבטיח, ובכל זאת ראינו חשיבות לקיים את הישיבה היום.

תמר גוז'נסקי: בהמשך הדיון נשמע מנציגת האוצר מה קרה עם ההבטחה של השר ואיך היא מתממשת, אבל מעבר לשאלה מה יקרה השנה, קיימת שאלה גדולה והיא מה יקרה בשנה הבאה ובשנים הקרובות.

תמר גוז'נסקי: מטרת הישיבה לצאת מהשנה הזאת לשנים הבאות ולנסות לראות כיצד ניתן להבטיח שהרשת הזאת לא רק תוסיף להתקיים אלא אף תתפתח, כמענה חשוב, מקורי ובעל איפיונים חשובים לנוער הנמצא במצוקה ובמצב של תהיות, הנתקל בעימותים או מגיע לכלל עימותים, עם ההורים או עם בית הספר, מתלבט ומתקשה למצוא תשובות לבעיותיו.

תמר גוז'נסקי: החברה מנהלת כיום מערכה גדולה למניעת אלימות נוער ולמתן פתרונות לנוער שנתקל בקשיים בכדי לעזור לו להשתלב בחברה ולהפחית את הניכור ואת העוינות שהוא חש, ולהצלת נערות ונערים ממקומות שאנחנו מאוד לא היינו רוצים שהם יגיעו אליהם.

תמר גוז'נסקי: לכן אנו רואים חשיבות רבה בקיום הדיון הזה ובהשתתפותם של הגורמים השונים הנוכחים, משרדי הממשלה, אירגונים ציבוריים ופעילים ובני נוער המשתתפים בפעילות של "הפוך על הפוך".

תמר גוז'נסקי: נפתח בשמיעת דיווח מד"ר מייק נפתלי.

תמר גוז'נסקי: בבקשה אדוני.

ד"ר מייק נפתלי: תודה לך תמר.

ד"ר מייק נפתלי: בוקר טוב לכולם.

ד"ר מייק נפתלי: אני שמח ומברך על כך שהוועדה קיבלה על עצמה לקיים דיון שלם ומלא על התכנית הזאת שנקראת הפוך על הפוך.

ד"ר מייק נפתלי: ברשותך אגיד כמה דברי הקדמה.

ד"ר מייק נפתלי: ברצוני להציג את מר צביקה לוי, יו"ר על"ם, הפעיל בעל"ם כמעט שנה ובהחלט מחובר היום לכל נושא ההובלה הציבורית והמנהיגותית של על"ם, וכמובן את עמיתינו, מר מנחם וקשל שליווה אותנו בחודשים האחרונים ובמיוחד במאבק זה, ואנשים נוספים הנוכחים כאן היום.

ד"ר מייק נפתלי: עבורנו זהו דיון עקרוני וחשוב.

ד"ר מייק נפתלי: אנו נמצאים היום לאחר תהליך פיתוח של כמה שנים, אשר נעשה במשותף בידי מלכ"רים, עמותת אב"י, עמותת אשלים, וכמובן בהשתתפות המוסדות הציבוריים ובראש ובראשונה משרד העבודה והרווחה, משרד החינוך ומשרד הקליטה.

ד"ר מייק נפתלי: השנה הגענו לצומת, ואני שמח שהצומת הזאת נפגשת פה בחדר הזה.

ד"ר מייק נפתלי: אני לומר כמה דברים עקרוניים בכדי להאיר את משמעות התכנית הנקראת "הפוך על הפוך".

ד"ר מייק נפתלי: בנושא עבודת נוער בישראל, מדינת ישראל התברכה בהרבה מאוד שירותים ציבוריים.

ד"ר מייק נפתלי: אנחנו יודעים שישנם לא מעט קשיים בדרך העבודה המתואמת והמשולבת בין השירותים השונים, ולא תמיד ניתנות התשובות האופטימליות לצרכי הנוער.

ד"ר מייק נפתלי: מדינת ישראל משקיעה הרבה מאוד כסף בטיפול בנוער, מדובר בסכום בסדר גודל של שלושה מיליארד שקל בשנה, כולל התקציבים של משרד העבודה והרווחה, השירות לילד ונוער, ומשרד החינוך, המחלקה לחינוך התיישבותי, קרי עליית הנוער, אשר רובה ככולה מכוונת לסיוע לנוער חלש.

ד"ר מייק נפתלי: וכמובן אגף הנוער, ושפ"י, ועוד.

ד"ר מייק נפתלי: ישנו כסף ציבורי רב המכוון לסייע לנוער שנזקק לסיוע, מעבר למערכת החינוך הפורמלי.

ד"ר מייק נפתלי: ישראל ייחודית בתחום הנוער בעובדה שרוב רובם של המשאבים הללו מושקעים בתחום המערכת הציבורית, ויחסית מעט מאוד כסף, אם בכלל, מתועל למערכת הוולונטרית העצמאית, לעמותות נוסח אב"י או על"ם או עמותות דומות, העוסקות בצורה עצמאית ועם מדיניות מקצועית שלהם בתחום הנוער.

ד"ר מייק נפתלי: מצב זה שונה מתחומי רווחה אחרים בארץ, כגון תחום הקשישים, הבריאות, ילדים בסיכון, או התחום של אוכלוסיות נכות, תחומים בהם קיים דו שיח מקצועי פורה בין האירגונים הוולונטריים למערכת הציבורית בכלל ובפרט בתחום המשאבים.

ד"ר מייק נפתלי: ישנו דבר נוסף אשר עדיין לא קיים בתחום הנוער, ויודעים חלק מעמיתי פה בשירותים הממלכתיים את דעתי הברורה בנושא.

ד"ר מייק נפתלי: אני חושב שטוב לנוער בישראל וטוב למערכת הציבורית בישראל שאירגונים וולונטריים יספקו גם הם שירותים, ולא רק גופים ממשלתיים.

ד"ר מייק נפתלי: הנושא השני שברצוני להתייחס אליו נוגע למהות הספציפית של תכנית הפוך על הפוך ולמימשקים השונים שלה.

ד"ר מייק נפתלי: שירותי הנוער בארץ צמחו רובם ככולם בשלושים שנותיה הראשונות של מדינת ישראל.

ד"ר מייק נפתלי: השירות הציבורי האחרון שפותח בישראל היה השירות לנערה, בשנת 1968.

ד"ר מייק נפתלי: מאז למעשה השירותים קיימים, משתכללים, מעבים את העבודה שלהם, אבל לא פותחה בגדול איזו שהיא דוקטרינה חדישה לעבודת נוער.

ד"ר מייק נפתלי: אנחנו רואים בעיות בתחום עבודת הנוער בישראל בעיקר בקצוות, כלומר מצד אחד חסר סל שלם של מענים בתחום של אוכלוסיות שמאוד מתקשות, מנוער שחי ברחוב ועד בני נוער הזקוקים לפתרונות במסגרות חוץ ביתיות.

ד"ר מייק נפתלי: אוכלוסיות הקצה נמצאות במצוקה מאוד קשה, הדבר עולה מהרבה מאוד נתונים מתוך עבודת הניידות שלנו ומתוך פרוייקטים אחרים שאנחנו עושים היום עם משרד הרווחה, כמו לימוד הנושא של קטינים שמועסקים ועוסקים בזנות.

ד"ר מייק נפתלי: מצד שני, בקצה השני של הרצף נמצאת האוכלוסיה שהיא קרוב לנורמטיבי, אותה אוכלוסיה הנמצאת במצבי משבר והזדקקות ראשוניים, וזקוקה למענה אולי קצר טווח באופיו, לפעמים אולי יותר חברתי באופיו, והמערכת הציבורית, כפי שקיימת היום, לא מצליחה לתת לכך מענה.

ד"ר מייק נפתלי: אני חושב שעיקר השירותים הציבוריים מכוונים לאוכלוסיה עם פרופיל די מוגדר.

ד"ר מייק נפתלי: הנתונים הפורמליים לפחות מדברים על סדר גודל של ארבעים עד חמישים אלף בני נוער כאלה שמטופלים במערכת הזו, וההערכה היא שישנם עוד כמה עשרות אלפים הזקוקים לשירות מסוג זה ואינם מקבלים אותו.

ד"ר מייק נפתלי: ברצוני לחדד את הנקודה של הנגישות.

ד"ר מייק נפתלי: מה שייחודי לשתי התכניות שעל"ם פיתחה אשר עומדות פה לדיון היום זו הנגישות שלהם.

ד"ר מייק נפתלי: יש לזכור שנוער לא בא בקלות למבקש עזרה ואינו נגיש לשירותים.

ד"ר מייק נפתלי: במובן הזה הוא שונה מאוכלוסיות אחרות כגון אוכלוסיות הקשישים או המפגרים.

ד"ר מייק נפתלי: לנוער צריך לגשת או לפתות אותו לקבל שירות.

ד"ר מייק נפתלי: ואותם שירותים שציינתי במיגזר הציבורי כרגע פחות נגישים מבחינת דרך ההתייחסות שלהם לנוער.

ד"ר מייק נפתלי: בהמשך הדיון נשמע דברים מפי נציגי הנוער הנוכחים כאן, אשר יתארו כיצד הם חווים היום את "הפוך על הפוך" ואת הניידות כקלים ונגישים, עונים על הצרכים ומאפשרים לנוער לקבל את אותו סוג עזרה שהוא מבקש לקבל.

ד"ר מייק נפתלי: המדובר כאן לא במה שאנחנו רוצים לתת אלא במה שהם מבקשים לקבל.

ד"ר מייק נפתלי: במובן זה אני חושב שעשינו כברת דרך מאוד יפה בשנים האחרונות, בפיתוח של הפוך על הפוך.

ד"ר מייק נפתלי: אני מבקש להדגיש, למרות שהיינו במחלוקת עם הממשלה בחודשים האחרונים, שבסך הכל התכנית הזאת מתפתחת כחלק בלתי נפרד ממערך השירותים הציבוריים, כאשר הביטוי הממלכתי הינו יותר ברמה של ועדות היגוי, אשר יש לציין, ויודעים זאת חלק מעמיתי פה, שלא היו פעילות במיוחד בשנה האחרונה.

ד"ר מייק נפתלי: אמרתי לעמיתי בממשלה שאני כעל"ם, כגוף שאחראי על ההפעלה של התכנית הזאת, לא אנהל דיאלוג פורה עם הממשלה כל עוד הממשלה לא תתרום את חלקה הפיננסי.

ד"ר מייק נפתלי: חשבתי שזהו מצב אבסורדי שעל"ם וגופים וולונטריים אחרים יביאו את מלוא המשאבים לפרוייקט והממשלה תשתתף בקביעת מדיניות הפיתוח.

ד"ר מייק נפתלי: משהסתמן הכיוון לפיו הממשלה הולכת להיות פרטנרית גם בנושא המימון, ואני מקווה שנשמע על כך היום מנציגי הממשלה, היא הופכת לפרטנרית משמעותית בתחום הפיתוח.

ד"ר מייק נפתלי: ודאי שכל מדיניות הפיתוח של הפוך על הפוך צריכה להיקבע במשותף.

ד"ר מייק נפתלי: עם זאת, כפי שמופיע פה בחוברת, ואני בא מדיון פורה אתמול בנושא עם עמותת אשלים, אנחנו בהחלט מאמינים שזו תכנית שבראייה ממלכתית צריכה להיות פרוסה בכל הארץ.

ד"ר מייק נפתלי: מן הסתם יעלו ויכוחים אם לפרוש אותה בשישים, בשמונים או רק בחמישים יישובים.

ד"ר מייק נפתלי: כמעט שאין רשות מקומית היום במדינת ישראל שלא באה וביקשה להפעיל בתוכה את התכנית, עם התאמה לצרכי היישוב הייחודיים.

ד"ר מייק נפתלי: קיים רצון משמעותי ביותר בקרב הרשויות המקומיות להפעיל את התכנית פחות או יותר במתכונתה הנוכחית, קרי עבודה וולונטרית, עבודה של הממשלה ותרומה של הרשות המקומית.

ד"ר מייק נפתלי: אנחנו הצענו נוסחה, שאינה נוסחת קסם, אבל נראה לנו לאוצר לבחון אותה ברצינות, והיא חלוקה של שליש שליש שליש, כלומר שהממשלה תיתן שליש מהתיקצוב, הרשויות המקומיות יתנו שליש - הם מוכנות לזה, וזה יותר מעשרים וחמישה האחוזים שהם בדרך כלל נותנות לתכניות רווחה אחרות, ועל"ם, יחד עם גופים וולונטריים ציבוריים אחרים, יקחו על עצמם להבטיח את השליש הנוסף.

ד"ר מייק נפתלי: אני חושב שזו מתכונת מאוד טובה למאה העשרים ואחת בהפעלת שירותי רווחה, ואני באמת מקווה ומאמין שהאוצר יהיה קשוב למתכונת הזאת.

ד"ר מייק נפתלי: ראוי לציין כי בבית הזה, משכן הכנסת, זכינו לאהדה רחבה מאוד.

ד"ר מייק נפתלי: קרוב לשבעים או שמונים חברי כנסת גילו עניין רב והביעו תמיכה רבה בתכנית, ושני שליש משרי הממשלה שלחו לנו מכתבי תמיכה סביב הדיון הציבורי שהיה בנושא.

ד"ר מייק נפתלי: אני בהחלט מקווה שהדבר משקף את חוויתם של הציבור, המנהיגות הציבורית, וכמובן של בני הנוער, לגבי התכניות שפותחו.

תמר גוז'נסקי: כמה מרכזי הפוך על הפוך נפתחו עד עכשיו, ומה התחזיות לשנים הקרובות?

ד"ר מייק נפתלי: אני מפנה את הנוכחים לעמ' 23 בחוברת המונחת לפניכם.

ד"ר מייק נפתלי: מרכזים פעילים קיימים היום בערים הבאות: קרית שמונה, עכו, נצרת, מגדל העמק, קרית ים, נתניה, כפר סבא, רמלה, קרית גת, ובאר שבע, וחולון.

ד"ר מייק נפתלי: בחיפה עומד להיפתח מרכז ממש בימים אלה.

ד"ר מייק נפתלי: יש כבר צוותים ומבנים שיועדו למטרה זו.

ד"ר מייק נפתלי: בנוסף קיימים המרכזים הותיקים בתל אביב.

ד"ר מייק נפתלי: בירושלים וברחובות המרכז הסטאטי לא קיים.

ד"ר מייק נפתלי: ברחובות הוא אמור להיפתח במשך השנה, ובירושלים אנו שוקלים פיתוח מודל חלופי, אשר נועם, מנהל סניף על"ם בירושלים, עוסק בפיתוחו.

ד"ר מייק נפתלי: בירושלים קיימים רק חלק מהאלמנטים של התכנית, בעיקר החלק של עבודת הרחוב.

ד"ר מייק נפתלי: חמישה מרכזים נוספים עומדים להיפתח עד סוף השנה, ארבעה בוודאות והמישי עוד לא בטוח.

ד"ר מייק נפתלי: בטירה, באחריות עמותת אב"י.

ד"ר מייק נפתלי: בשדרות, שם למעשה כבר נסגר העניין סופית וכעט יש למצוא מנהל ולסגור את החוזים התקציביים, כאשר הכסף חלקו כבר שוריין מהמוסד לביטוח לאומי, מהרשות המקומית ומאיזו שהיא קרן.

ד"ר מייק נפתלי: ביפו יש דיאלוג בשלב מתקדם עם עיריית תל אביב לגבי פתיחת סניף הפוך על הפוך.

ד"ר מייק נפתלי: ברצוני להדגיש כי יש לנו עניין רב להרחיב את היקף העבודה במיגזר הערבי.

ד"ר מייק נפתלי: כמו כן נראה שייפתח מרכז גם באשדוד.

ד"ר מייק נפתלי: לפני חמש שנים פתחה שם עמותת אב"י מרכז ייעוץ, והיום אנחנו נמצאים בסיומו של תהליך הפיכתו למרכז הפוך על הפוך.

ד"ר מייק נפתלי: יש גם דיבורים בנוגע לפתיחת מרכז במזרח ירושלים, אבל הדבר נמצא עדיין בשלב של התדיינות מאוד מוקדמת.

ד"ר מייק נפתלי: זאת היא, פחות או יותר, תמונת המצב להיום - תשע עשרה מרכזים פעילים עד סוף השנה.

ד"ר מייק נפתלי: לגבי השנים הבאות הכל פתוח.

ד"ר מייק נפתלי: בדיון שהתקיים אתמול עם אשלים עלה הרעיון שצריך לשים דגש גדול מאוד בשנה הבאה על הפיתוח הפריפרי במועצות איזוריות ועל הפיתוח במיגזר הערבי, ואם בדרך נס או בדרך אחרת נמצא הרבה מאוד משאבים ניענה לבקשתם של ערים שרוצות בפרוייקט ומוכנות להשקיע כסף למטרה זו, כמו לוד ועפולה.

ד"ר מייק נפתלי: בעמ' 25 בחוברת מוצג מיפוי של האפשרויות לפיתוח בשלוש השנים הבאות.

ד"ר מייק נפתלי: הלוואי והיינו יכולים לפתוח עוד שלושים וחמישה מרכזים כאלה, אך אני לא רואה את האוצר נערך לאפשרות כזאת.

ד"ר מייק נפתלי: ברצוני לציין מספר נקודות נוספות.

ד"ר מייק נפתלי: עמותת אשלים, אשר היתה פעילה מאוד בפיתוח ובהשקעה בתכנית, מסיימת את מעורבותה בסיום שנה זאת.

ד"ר מייק נפתלי: משמעות הדבר שיידרש מינימום של שישה שבעה מיליון שקל תקציב ציבורי בכדי להמשיך ולהפעיל את תשעה עשר המרכזים הקיימים בפעילות הנוכחית.

ד"ר מייק נפתלי: העמותה מוכנה להשקיע משאבים רבים בהמשך הפיתוח, אך אינה מוכנה להשקיע כרגע בתיפעול המרכזים הקיימים.

ד"ר מייק נפתלי: בשנת 2000 הגיעו אלינו למעלה מארבעים אלף פניות, למרכזי הפוך על הפוך ולניידות על"ם.

ד"ר מייק נפתלי: הניידות טיפלו בכשבעת אלפים בני נוער, כאשר הטיפול בניידות הינו יותר מתמשך, ובמרכזי הפוך על הפוך הגיעו שלושים ושתיים אלף פניות.

עינת חיימוביץ: שמי עינת חיימוביץ, אני מנהלת סניף הפוך על הפוך בתל אביב.

עינת חיימוביץ: הפוך על הפוך בפיתוח המקומי שלו כיום מתרחב להרבה מאוד פרוייקטים העוסקים ועושים למען בני נוער.

עינת חיימוביץ: אני חושבת שבכל עיר, למרות שמדובר במודל משותף, קיימים הבדלים משמעותיים והדבר בא לידי ביטוי בפעילות הבלתי פורמלית של יצירת הקשר עם בני הנוער.

עינת חיימוביץ: לכל עיר יש את הצרכים שלה, את הייחודיות שלה, את בני הנוער שלה, את העבודה הייחודית ואת השותפות עם הקהילה, ולכן בכל עיר ישנן האפשרויות והיכולת לפתח הרבה מאוד מענים משותפים בחשיבה משותפת יחד עם השירותים בעיר.

עינת חיימוביץ: זהו מודל של מרכז העוסק בבני נוער, אשר ביכולתו גם לתמוך בשירותים שקיימים בעיר, גם לעבוד יחד איתם במתן מענה לצרכים נוספים שעולים, יחד עם יכולת מאוד ייחודית להגיע לאוכלוסיות שפחות מגיעות לקבל שירותים, לא לכיוונים המאוד מנותקים של הרצף, להם מיועדים השירותים של שירות לנערה במצוקה או קידום נוער, אבל גם לא בני נוער החברים במועצות תלמידים ותנועות נוער.

תמר גוז'נסקי: מה הם הבעיות שמועלות בדרך כלל במסגרת הבקשות או הפניות, באיזה תחומים הם עוסקות?

ענת חיימוביץ: מגוון הנושאים הוא אדיר.

ענת חיימוביץ: ישנם בני נוער המגיעים פעם או פעמיים לשאול לגבי מידע בתחומים שונים, כגון יחסי מין, אמצעי מניעה, ונושאים מהסוג הזה.

ענת חיימוביץ: נושא הסמים הוא נושא שעולה הרבה, שאלות כמו איך לעמוד בפיתוי, האם כן להשתמש או לא להשתמש, איך להפסיק, שימוש מזדמן, שימוש קבוע, וכדומה.

ענת חיימוביץ: אנחנו רואים הרבה מאוד התמודדות של בני נוער עם נושא של זהות, של בדיקה עצמית, של כיוונים, של ציפיות מצד המשפחה, הסביבה ובית הספר כלפיהם.

תמר גוז'נסקי: האם בני הנוער מחפשים במרכז אוזן קשבת?

ענת חיימוביץ: בני הנוער המגיעים למרכז מחפשים אוזן קשבת, מקום חם, ויחס אמפתי.

ענת חיימוביץ: הם מחפשים הקשבה, מישהו שיקבל אותם ללא שיפוט, יאפשר להם להיות הם, כמו שהם ויסייע להם לראות עוד אפשרויות לבחירה.

ענת חיימוביץ: אני חושבת שאחד הדברים המרכזיים שהם מחפשים אלה אפשרויות נוספות, דרכים אפשריות להסדיר את הדברים בצורה שתהיה יותר טובה עבורם

תמר גוז'נסקי: פעמים רבות אנו דנים על מצוקות נוער, ואנחנו חושבים על נערים ונערות במצבי מצוקה קיצוניים, אלא שיש טווח רחב הרבה יותר של בעיות בקרב הנוער.

תמר גוז'נסקי: בביקורי בהפוך על הפוך בתל אביב התרשמתי שחלק מבני הנוער שמגיעים אינם שייכים לקבוצות הקיצוניות האלה.

תמר גוז'נסקי: נושא זה מתקשר לאותו מחקר בינלאומי בנושא כמות הנוער שלא אוהב את בית ספר ולא מרוצה מבית ספר.

תמר גוז'נסקי: מחקר זה העמיד את ישראל, לדאבוננו, במקום הגבוה ביותר.

תמר גוז'נסקי: הדבר מדגיש את הניכור בין הנוער לבין המערכת הנורמטיבית המרכזית שאליה הוא משתייך, שזה בית הספר.

תמר גוז'נסקי: נראה שבית הספר, לדאבוננו, לא נותן אוזן קשבת לבעיות שבני הנוער רוצים להעלות ושלא נמצאות על סדר יומו של המורה.

תמר גוז'נסקי: ולכן הצורך הוא כנראה רחב יותר ממה שנתפס פעם כשירותים לילדים שיצאו מהנורמה.

תמר גוז'נסקי: כנראה שישנם הרבה מאוד ילדים שלא יצאו מהמסגרת, הם ממשיכים אולי לבקר בבית הספר וחלקם אולי גם יגשו לבגרות, ובכל זאת חסרים להם מענים מתאימים לצרכיהם.

תמר גוז'נסקי: בעיה נוספת הינה שהמערכות בתוך בית הספר, מערכות התמיכה, מצומצמות ביותר.

תמר גוז'נסקי: הזמינות של הפסיכולוג, היועץ, הרופא או האחות בבית הספר עבור התלמידים היא מוגבלת.

ויקי כהן: שמי ויקי כהן.

ויקי כהן: אני מתנדבת בהפוך על הפוך בנתניה.

ויקי כהן: אני תלמידה בכיתה יב'.

ויקי כהן: אני מתנדבת במרכז כבר שנה בערך.

ויקי כהן: הפוך על הפוך משמש כמרכז מידע וייעוץ.

ויקי כהן: מבחינת מידע יש במרכז קלסרי מידע, הקיימים במרכזי הפוך על הפוך נוספים, בהם ניתן למצוא מידע כמעט על כל נושא שאפשר לחשוב עליו, החל במיניות וסמים ועד אופנועים וסוגי מוזיקה.

ויקי כהן: קיים מידע רב על הצבא, ומד"נית מטעם הצבא שנמצאת במרכז, ויש אחות שמגיעה בכל יום ראשון.

ויקי כהן: מתנדבים בני נוער נותנים ייעוץ לפונים, ויש את הצוות המפעיל ומנהל את המרכז.

תמר גוז'נסקי: האם את הגעת למרכז כמתנדבת?

ויקי כהן: אני הגעתי כדי להתנדב.

ויקי כהן: חברתי התנדבה שם מרגע שנפתח המקום, ואני חיכיתי שיהיה לי יותר זמן, ובסופו של דבר הגעתי גם אני.

ויקי כהן: אני משתמשת במקום בדיוק כמו שאני מתנדבת שם.

ויקי כהן: זוהי נקודה שאני רוצה להבהיר, גם המתנדבים שבאים למרכז משתמשים ביועצים שנמצאים ובבני נוער אחרים.

ויקי כהן: הדבר מעשיר מאוד, אנחנו לומדים המון, גם מהצוות וגם מהשיחות שאנו מקיימים.

תמר גוז'נסקי: לאן הייתם פונים לפני שהיה קיים מרכז הפוך על הפוך?

ויקי כהן: היינו פונים לחברים.

ויקי כהן: לא ליועצת בית ספר.

תמר גוז'נסקי: ברצוני לשמוע את נציגי הגורמים הממשלתיים, ולאחר מכן נדבר על העתיד.

תמר גוז'נסקי: אנו סקרנים במיוחד לשמוע את עמדת משרד האוצר, מפי גב' מירב שביב, שהיא רכזת עבודה ורווחה.

תמר גוז'נסקי: בבקשה גבירתי.

מירב שביב: ראשית, לפי מיטב ידיעתי וכפי שנאמר בתחילת הדיון, שר האוצר אכן הבטיח לשר העבודה והרווחה שני מיליון שקלים לפתרון הבעיה המיידית של פרוייקט הפוך על הפוך.

מירב שביב: ברצוני להתייחס לשאלה רחבה יותר הנוגעת להמשך קיומם של פרוייקטים מהסוג הזה.

מירב שביב: עמותת אשלים הוקמה בסיוע משרד האוצר ובהשקעה ניכרת של עשרות מיליוני שקלים לאורך מספר שנים, כחלק מעמותה המשותפת לממשלה ולג'וינט, במטרה לפתח שירותים חדשים או יוזמות בנושא ילדים בסיכון.

מירב שביב: המחשבה היתה, בדומה לעמותת אשל שפיתחה שירותים לזקנים, לצאת מחוץ לממשלה ולנסות לפתח פרוייקטים שבתוך הממשלה קשה להם להתגבש, לא בגלל שחסר ידע בממשלה אלא מכיוון שצריך לפעמים לצאת החוצה כדי ליצור את הגמישות ואת היכולת לפתח פרוייקטים חדשים מהסוג הזה.

מירב שביב: ישנם עשרות פרוייקטים מדי שנה שעמותת אשלים מפתחת, וביניהם גם הפוך על הפוך.

מירב שביב: אני מכהנת כיושבת ראש ועדת הכספים של אשלים.

מירב שביב: אחד הנושאים שאנו דנים בהם הינו המשך הפעלתם של הפרוייקטים הללו.

מירב שביב: עמותת אשלים נועדה לקחת חלק בפרוייקט כשהוא נמצא בשלב הפיתוח, והמצב משתנה כשרוצים להפיץ את הפרוייקטים.

מירב שביב: אחד מהעקרונות שקבענו לעצמנו, ואנו מנסים להקפיד ולשמור עליו, הינו שמשרדי ממשלה השותפים לפרוייקטים ישנו סדרי עדיפויות ויקצו מהתקציבים שלהם להמשך הפעלת הפרוייקטים.

מירב שביב: משרד האוצר הרי השקיע את כל עשרות מיליוני השקלים של עמותת אשלים, ולכן בהמשך הפרוייקטים אנחנו מצפים ממשרדי ממשלה אחרים שיקחו על עצמם את המשך התמיכה בפרוייקטים בצורה הדרגתית, במקום עמותת אשלים שתצא מהתמונה.

מירב שביב: בכל ישיבה של ועדת הכספים ושל הוועד המנהל של אשלים אנו בודקים איזה משרדים שותפים והאם יש לנו התחייבות או מקור תקציבי להמשיך את הפרוייקט.

מירב שביב: פרוייקטים שאין להם התחייבות או מקור תקציבי להמשך קיומם אנחנו בדרך כלל לא מאשרים.

מירב שביב: בפרוייקט הפוך על הפוך בעצם התחלנו ייזום שהוא אולי גדול מידי ויש לבחון אותו מחדש.

מירב שביב: שר האוצר לא ייצא מגידרו בכל פעם שפרוייקט צריך לעבור מתמיכת אשלים לתמיכת ממשלה.

מירב שביב: עם כל החשיבות של הפרוייקטים באשלים, הרי אנו הקמנו את העמותה ואנחנו שותפים לה, איננו רוצים שדברים כאלה יקרו בעתיד, ויתכן שעלינו לשנות את החשיבה ולא לאשר פרוייקטים שהם ייזומים בסדר גודל כזה.

מירב שביב: בנוסף עלינו לשאול את עצמנו מה קורה עם עמותת אשלים בהמשך, האם נוכל להמשיך לאשר פרוייקטים חדשים כאשר אנחנו רואים שהממשלה לא יכולה לתמוך בהם לאחר הקמתם.

מירב שביב: חייבת להיות שותפות של הממשלה וסדר עדיפויות מתאים של כל משרדי הממשלה ולא של משרד האוצר בלבד.

מירב שביב: עלינו לשוב ולדון בנושא במסגרת עמותת אשלים ולראות כיצד ניתן להמשיך לקדם את הפרוייקט הזה שנקרא פיתוח שירותים לילדים בסיכון, מבלי שהדבר יהפוך לנטל בצורה לא ראוייה.

תמר גוז'נסקי: אם אני מבינה נכון את דבריך, הדברים הם חמורים ביותר.

תמר גוז'נסקי: אני מבינה שמנקודת הראות של הניסיון שלך המסקנות הן שיש להקפיא את המשך הפיתוח של הפוך על הפוך.

מירב שביב: לא התייחסתי בדבריי לתכנית הפוך על הפוך באופן ספציפי.

תמר גוז'נסקי: אנחנו דנים כרגע על הפוך על הפוך.

תמר גוז'נסקי: ביתר התכניות של אשלים נוכל בהזדמנות אחרת.

תמר גוז'נסקי: נושא הדיון היום הוא פרוייקט הפוך על הפוך, המערכת הזאת שעל"ם פיתחה.

תמר גוז'נסקי: המסר שלך, למיטב הבנתי, הוא שאינכם מוצאים את הכסף למימון ולכן אין טעם להמשיך בכל הפרוייקט המופלא הזה, שמדבר על הרחבת פעולתו לשנים 2003,2002 ו2004-.

תמר גוז'נסקי: למעשה אתם אומרים שבמסגרת משקלכם ומעמד

תמר גוז'נסקי: כם באשלים אתם תייעצו לא לפתח את התכנית, אם אני מבינה נכון את דבריך.

תמר גוז'נסקי: הדבר החמור בעיני הינו שאינכם תופסים את המשך התכנית כהרחבת פיתוח שירותים אלא כשירותים מחליפי שירותים קיימים.

תמר גוז'נסקי: לא ברור לי איזה שירותים קיימים התכנית מחליפה.

תמר גוז'נסקי: מדובר בשירותים לקבוצות נוער שלא קיבלו שירות עד כה.

תמר גוז'נסקי: זה לא כמו שיקום נכי נפש בקהילה, אשר במקום שיהיו בבית חולים יהיו עכשיו בקהילה.

תמר גוז'נסקי: במקרה הזה אנחנו מדברים על רבבות בני נוער שלא קיבלו שירות.

תמר גוז'נסקי: משרד העבודה לא נתן להם שירות.

תמר גוז'נסקי: הוא לא מחליף שירות א' בשירות ב'.

תמר גוז'נסקי: השירות לא היה קיים כלל.

תמר גוז'נסקי: אתם מחזירים את הדרישה למשרד העבודה, משרד העבודה טוען שמדובר בקבוצה של נוער שלא היתה בטיפולו ומפנה את האחריות למשרד החינוך, או למשרד הקליטה, וכך כולם יעבירו את הכדור מאחד לשני.

תמר גוז'נסקי: התוצאה תהיה שעל"ם תישלח לחפש נדבות במקומות שונים ובסוף לא יהיה כסף להמשך הפעלת התכנית.

תמר גוז'נסקי: אני רואה זאת בדאגה גדולה מאחר ונראה שהתוצאה העולה מדברייך תהיה הקפאת הפרוייקט, וכבר ראינו גם במקומות אחרים שפרוייקט שאינו מתפתח וצומח מתחיל לעבור רגרסיה.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להגיד לך שדבריך מאוד כואבים.

מירב שביב: ברצוני להבהיר, לא אמרתי שהכוונה המיידית הינה לעצור את פרוייקט הפוך על הפוך.

מירב שביב: דיברתי באופן כללי על נושא פיתוח פרוייקטים לילדים בסיכון במסגרת אשלים.

מירב שביב: אם אנחנו מקצים כסף היום לפיתוח של פרוייקטים חדשים, יכול להיות שעלינו לעצור את הפיתוח של הפרוייקטים החדשים ולהפנות כסף לאותם פרוייקטים קיימים שהיום כבר נמצאים בצנרת כדי לא לעצור אותם.

מירב שביב: באופן אישי אינני חושבת שהפרוייקט הוא רע וצריך לעצור אותו.

מירב שביב: צריך לעשות את כל המאמצים לכך שהממשלה בשנים הבאות תמצא את הדרך לממן פרוייקט זה, שהינו יפה וחשוב.

מירב שביב: יחד עם זאת עלינו לראות את התמונה הכוללת, ולהמשיך עם אותה הבטחה, ששותפים לה כל משרדי הממשלה השותפים לאשלים, להמשיך ולתמוך בפרוייקטים מהסוג הזה בשלב ההטמעה.

מירב שביב: כאשר אנחנו מדברים על שינוי סדר עדיפויות, ברור לנו שמדובר בפרוייקטים חדשים.

מירב שביב: גם כשאשל פיתח שירותים לזקנים הוא פיתח שירותים חדשים, ובאמת משרד העבודה והרווחה, יחד עם משרד האוצר, הוסיף את הכספים הדרושים כדי לקחת אותם על עצמו.

מירב שביב: לכן כשאנחנו מדברים על שינוי סדר עדיפויות, ישנם כספים רבים המגיעים למשרד העבודה והרווחה מדי שנה לנושאים שונים ורבים, ויש להתכוונן לאותם סדרי עדיפויות שהמשרד מעוניין בהם.

מירב שביב: על המשרד לעשות את השיקולים בהתאם.

תמר גוז'נסקי: היה לנו ניסיון עם הפרוייקט החשוב של ילדים בסיכון, אשר במשך שנתיים או שלוש הושקעו בו כספים, ואחר כך הודיעו שנגמר הכסף ואין יותר תקציב לפרוייקט הזה, וכל מיני ניסויים ונסיונות מאוד חשובים ומלמדים נשארו תלויים באויר.

תמר גוז'נסקי: זה מצב רע מאוד.

תמר גוז'נסקי: אם אנחנו מתחילים פרוייקטים אנחנו מנסים משהו כדי לראות אם הוא טוב, ואם הוא טוב כדאי ללכת איתו הלאה.

תמר גוז'נסקי: אלא שמה שקורה בפועל הוא שמנסים, מוצאים כי טוב, אבל לא אצלנו, כי אין תקציב.

מנחם וגשל: עלי להודות שאני מסובך עם עצמי בדיון הזה.

מנחם וגשל: ברצוני לפתוח ולהבהיר מספר דברים.

מנחם וגשל: אני חושב שיש כאן דוגמא מצויינת לייזום של תכנית, כאשר גוף ציבורי, כמו על"ם במקרה זה, ביקש את עזרתה של עמותת אשלים.

מנחם וגשל: אם על"ם לא היה יוזם את המהלך הזה, הדבר לא היה קיים כלל.

מנחם וגשל: ידוע שהחוכמה במדינת ישראל היא שאנחנו ממשכנים את העתיד לטובת ההווה.

מנחם וגשל: אנחנו מבטיחים את היום יום, ואף אחד לא מסתכל שני צעדים קדימה.

מנחם וגשל: אני חושב שיש פה דוגמא הפוכה, והדבר ראוי לציון.

מנחם וגשל: יש לברך את על"ם על הכיוון.

מנחם וגשל: הסיבה לכך שאני מסובך בדיון הזה עם עצמי הינה מכיוון שמטבע הדברים אני אזרח במדינת ישראל ורואה את הצרכים הכוללים.

מנחם וגשל: אני משתדל מאוד לא לראות רק את מה שאני אחראי עליו, אבל אם נדבר על מה שאני אחראי עליו פה בדיון, אני אחראי על האוכלוסיות של קצה הרצף.

מנחם וגשל: אלה האוכלוסיות שאני אמור לייצג.

מנחם וגשל: הסיבה שאני רואה את עצמי מאוד דומיננטי בתוך הפרוייקט הזה הינה שאני יודע שאם אני לא אהיה שם אז האוכלוסיה הזאת לא תהיה שם בכלל.

מנחם וגשל: מאוד נוח לשירותים להתמקד באוכלוסיות שהם יותר בתחום הנורמה ולתת להם שירותים, והאוכלוסיה הזאת שעליה אני מדבר היא אוכלוסיה שתישאר בחוץ.

מנחם וגשל: ולכן למרות שהאוכלוסיה אותה אני מייצג אינה רוב האוכלוסיה, אני מרגיש הרבה מאוד אחריות להישאר בתוך הפרוייקט הזה כדי להוביל אותו.

מנחם וגשל: יחד עם זאת אני לא רואה שהפרוייקט הזה צריך לשרת רק את האוכלוסיה הזאת.

מנחם וגשל: הוא צריך להיות פרוייקט מערכתי במדינת ישראל, ששותפים בו משרדי הממשלה השונים, והוא נותן פתרון רחב ככל האפשר.

מנחם וגשל: אבל אני לא שוכח את המקום שממנו אני באתי ולמי עלי לדאוג.

מנחם וגשל: ברצוני לציין, והדבר נדון לפני שנתיים או שלוש, כי כשמדובר על אוכלוסיית קצה הרצף בקהילה, במשך שנים גם השירותים הממלכתיים והמוניציפליים שאחראים לעניין הזה זזו מאוכלוסיית קצה הרצף מבחינת צורת הטיפול בה והתחילו לטפל בה כאילו היא אוכלוסיה נורמטיבית.

מנחם וגשל: פרוייקט הפוך על הפוך והניידות של על"ם יצרו מצב שהחזיר חזרה את השירותים לאוכלוסיית קצה הרצף, על ידי ירידה חזרה אל הרחוב ויצירת קשר עם האוכלוסיה הזו באופן לא שיפוטי ובגובה העיניים, באופן הדרוש בכדי שירצו לשתף פעולה.

מנחם וגשל: חשוב להבין כי בני הנוער הללו ברוב המקרים מרגישים טוב במצב שבו הם נמצאים.

מנחם וגשל: אנחנו חושבים שהמצב שלהם לא טוב אבל להם במצב שהם נמצאים טוב באותה נקודת זמן.

מנחם וגשל: העתיד זה כמובן סיפור אחר.

מנחם וגשל: אם מירב, נציגת משרד האוצר, לא היתה אומרת את הדברים שאמרה, אני הייתי אומר את אותם הדברים.

מנחם וגשל: קיימת בעיה בתפיסה של פיתוח תכניות ייזום במדינת ישראל.

מנחם וגשל: על"ם עשתה את פיתוח הייזום במקרה זה, וגם אני חושב שהייזום היה גדול מידי.

מנחם וגשל: לא יכול להיות בתכנית ייזום שעמותה ציבורית מהסוג של על"ם מגיעה למצב שאם באופן דחוף הממשלה לא לוקחת אחריות הדבר ממוטט את העמותה.

מנחם וגשל: אני לא רוצה שעל"ם תתמוטט.

מנחם וגשל: שר האוצר יצא באותו יום והמבטיח את שני מיליון השקלים, מכיוון שאני לחצתי לקבל אותם ויצרתי את כל המגעים עם מירב ועם כל יתר הגורמים.

מנחם וגשל: לפני ששר האוצר הבטיח את מתן הכסף הזה, ניגשו אלי, בתוך המשרד וגם מחוץ למשרד, ואמרו לי מנחם, אין שום בעיה.

מנחם וגשל: אתם קיבלתם כסף, תבטיחו מהכסף הזה את שני מיליון השקלים הנחוצים.

מנחם וגשל: כמובן שאיש לא יכול לומר לי מאיפה להבטיח את זה, על חשבון מאות ילדות מצופיה הנמצאות ברחוב, על חשבון קציני מבחן או על חשבון כל מיני תכניות למאבק באלימות שמירב הזכירה, שהם תכניות למניעת אלימות במשפחה, במישור אחר, שנוצר להם לובי ציבורי מאוד מאוד חזק, ולא יכולתי, אפילו לו רציתי בכך, לעשות בהם שינוי.

מנחם וגשל: ושוב אנו חוזרים לאותה אוכלוסיה שאין לה פה, ושאין לה לובי, אוכלוסיית בני הנוער בסיכון ובמצוקה שהפה היחיד שלה זה הגוף הזה שיושב פה ועוד שניים או שלושה גופים נוספים.

מנחם וגשל: זאת אוכלוסיה שאין לה פה במדינת ישראל.

מנחם וגשל: אם אנחנו לא נילחם עליה, כאשר להם טוב במצב שהם נמצאים בו וההורים כבר מיואשים ומרימים ידיים, במצב הזה אנחנו יכולים פשוט להשלים עם המצב הזה ולומר זהו, בזה נשארנו.

מנחם וגשל: לכן, אני חושב שהמאבק כרגע הוא לא אם עמותת אשלים כן או לא תמשיך לתמוך בתכנית.

מנחם וגשל: גם אם אשלים תמשיך בתמיכתה זה יהיה לפרק זמן מוגבל מאחר ולא נועדה לתמוך בתכניות לטווחים ארוכים אלא רק לשלב הייזום.

מנחם וגשל: נשאלת השאלה האם כיום ניתן להבטיח, לטווח ארוך, שמשרדי הממשלה השונים יקחו על עצמם את אחריות לתכנית הזאת, ובאיזה היקף הם יקחו אותה.

מנחם וגשל: אם הולכים לפתח מאה עשרים מרכזי הפוך על הפוך, יחד עם הניידות, מדובר בעלות של מאה ועשרים מיליון שקל.

מנחם וגשל: אינני רואה כיצד גוף ציבורי יוכל לקחת על עצמו הבטחה לעד, לא רק בתקופת הייזום, לגייס ארבעים מיליון שקל כל שנה כדי להחזיק את העניין הזה בטווח ארוך.

מנחם וגשל: זו צריכה להיות חשיבה מערכתית ממשלתית, על היקף הפיתוח האפשרי לעניין הזה.

מנחם וגשל: אני יודע להגיד כמה אני יכול לתת לעניין.

מנחם וגשל: חלק בודאי יצטרך להיות הסבה של משאבים.

מנחם וגשל: כי לא נראה שיהיו בחמש השנים הקרובות מאה עשרים מיליון שקל להקצות להפוך על הפוך.

מנחם וגשל: כיום אנו נלחמים על חוק ילדים בסיכון, ושם יהיה עלינו דברים מאוד בסיסיים.

מנחם וגשל: לכן צריכה להיעשות חשיבה מסודרת בכדי לראות איך לוקחים את הדבר הזה ואיך ממשיכים לפתח אותו.

מנחם וגשל: ואני חוזר לראשית דבריי, אני אומר את הדברים ואני שמח שאפשר היום לומר את אותם, אם לא היה נעשה ייזום והפיתוח הזה בכלל לא היינו מדברים כאן היום.

מנחם וגשל: אנחנו מדברים כי יש כאן משהו מוצלח שחבל לוותר עליו.

תמר גוז'נסקי: מאה עשרים מיליון שקלים זהו סכום גדול, אבל חשוב לראות שאם הממשלה משקיעה עשרים מיליון שקלים בשנה מסויימת, היא נותנת מנוף לפעולה שערכה שישים מיליון שקלים.

תמר גוז'נסקי: הממשלה צריכה להבין שבלי העשרים מיליון שלה לא יהיו העשרים מיליון של התורמים, וגם העיריות יוכלו לעשות שום דבר עם עשרים מיליון שקלים בלבד, כי בכל מקום קונקרטי הכסף שהם יתנו לא יספיק.

תמר גוז'נסקי: במקרה של על"ם, להבדיל ממוסדות שהם כולם ממלכתיים ומאה אחוז במימון הממשלה, ברגע שאתה נותן עשרים מיליון שקלים אתה מהווה מנוף לשישים מיליון, ואם אתה לא נותן עשרים מיליון, הפסדת עוד ארבעים מיליון.

תמר גוז'נסקי: התורמים יחפשו מקום אחר לתרום בו.

תמר גוז'נסקי: הם לא מחוייבים לתרום.

תמר גוז'נסקי: הם רוצים לעשות זאת בתנאי שתהיה נכונות של הממשלה לפגוש אותם ולהשתתף מצידה.

תמר גוז'נסקי: לכן הגישה של משרד האוצר מעוררת בי הרבה תהיות.

תמר גוז'נסקי: מירב אומרת, ובצדק, שמעבר לשירותים הממשלתיים עלינו לפתח שירותים קהילתיים שבהם משתתף גם כסף לא ממשלתי, או לפחות לא ממשלתי ישיר.

תמר גוז'נסקי: כלומר כסף עירוני, ממשלתי וכספי תרומות.

תמר גוז'נסקי: ואם אנחנו מבינים שהכסף הזה יכול לעשות יותר מאשר רק כסף ממשלתי, כלומר להגיע לשישים מיליון שקלים, אזי אני מתפלאה על חוסר ההבנה לגבי הרעיון הזה.

תמר גוז'נסקי: הדבר מזכיר את הפתגם הידוע על כך שהכלה יפה מידי.

מנחם וגשל: ברצוני להדגיש כי אין בינינו ויכוח על הרעיון העקרוני.

מנחם וגשל: הויכוח הוא רק על דבר אחד, איפה צריך לעשות את המאבק, ולא אם צריך לעשות אותו.

מנחם וגשל: אני מסכים שבכל מקום שהממשלה יכולה לקבל על אגורה אחת שלוש, זו טפשות לא לעשות את המהלך הזה.

מנחם וגשל: הבעיה היא שהנושא הזה צריך להיערך בלובי ציבורי מאוד חזק, בכדי שמשרד העבודה והרווחה ומשרד החינוך ומשרד הקליטה יבינו שיש להם הזדמנות כאן לשלש את הסכום שלהם בשביל פעולה חשובה.

מנחם וגשל: שם צריך למקד כרגע את הפעולה.

מנחם וגשל: אני בטוח שגם משרד האוצר ישתף עם זה פעולה ואולי אפילו יתן את ההתאמה שלו לעניין אם משרדי הממשלה יעשו את המאמץ מבחינתם.

מייק נפתלי: ברצוני לחדד את הנקודה.

מייק נפתלי: ומירב, דבריי מופנים במיוחד אליך.

מייק נפתלי: המנוף הגדול הוא לא רק שישים מיליון שקל.

מייק נפתלי: אין אח ורע לתכנית הפוך על הפוך בתחום הנוער בישראל, שמפעילה כל כך הרבה מתנדבים ומגייסת כל כך הרבה תרומות ישירות ועקיפות.

מייק נפתלי: כמי שעוסק בהתנדבות הרבה שנים ברמה האקדמית אני יכול להגיד לך בצורה הזהירה ביותר שההתנדבות בהפוך על הפוך שווה קרוב לעשרה מיליון שקל היום, בהיקף הפעילות הנוכחית שלה.

מייק נפתלי: עם למעלה מאלף מתנדבים, עם השקעה מתמשכת של מתנדבים, זאת אומרת כמאה וחמישים שעות לשנה, כפול שכר ממוצע של שישים שקל לשעה.

מייק נפתלי: והמתנדבים הם טובים.

מייק נפתלי: המתנדבים הם אנשים מצויינים, כמו רוב האנשים שיושבים פה סביב השולחן הזה.

מייק נפתלי: הם נותנים תשומה עצומה לנוער, ולמשק.

מייק נפתלי: המנוף הזה לא קיים בשום פרוייקט אחר באשלים.

מייק נפתלי: אני מכיר את אשלים, אני חבר ועדות מקצועיות שם.

מייק נפתלי: הוא גם לא קיים בשום תכנית נוער אחרת.

מייק נפתלי: הדבר הייחודי להפוך על הפוך ולניידות הינו שהוא התרומם בראש ובראשונה לא באמצעות מאה ועשרים העובדים, אלא באמצעות אלף המתנדבים.

מייק נפתלי: זהו רווח עצום לחברה הישראלית, שלא לדבר על כל הרווחי משנה שלא ארחיב עליהם כרגע, כגון המשמעות של נער שמדבר אל נערה מתנדבת או אל מבוגר מתנדב.

מייק נפתלי: את כל זה אפשר להוסיף בצורה משמעותית ביותר לאותם שישים מיליון שקל.

מירב רביב: מייק, אינך צריך לשכנע אותי בחשיבות הפרוייקט.

מירב רביב: מספיק לי שמנחם וגשל ממשרד העבודה נמצא פה, והוא מכיר את התחום.

תמר גוז'נסקי: הישועה תבוא בודאי ממשרד החינוך.

תמר גוז'נסקי: אבקש לשמוע את עמדת המשרד.

תמר גוז'נסקי: שוש צימרמן: מעבר למה שנאמר כאן אינני יכולה להוסיף הרבה.

תמר גוז'נסקי: הדרה רוזנבלום, האם הבאת לנו בשורה תקציבית?

הדרה רוזנבלום: אין לי בשורה תקציבית, אבל ברצוני להביע את תמיכתנו בפרוייקט.

הדרה רוזנבלום: אני נמצאת פה במקום חיים להב.

הדרה רוזנבלום: משרד החינוך תומך בפרוייקט בכל דרך שניתן, אם זה בצוותי היגוי, אם זה בחשיבה, בעידוד ובפירסום הנושא.

הדרה רוזנבלום: אנחנו מוכנים לסייע בהכשרות, בהפקה ובגיוס בני נוער.

הדרה רוזנבלום: אבל בכספים אינני אשת בשורות.

הדרה רוזנבלום: בנושא התקציב כידוע בכל מה שקשור בחינוך הבלתי פורמלי זה הדבר האחרון שנשאר.

הדרה רוזנבלום: קודם נותנים לחינוך הפורמלי, לצערי.

תמר גוז'נסקי: האם ידוע לך על תכניות המשרד לשנת התקציב הבאה?

תמר גוז'נסקי: האם את יודעת כמה המשרד משתתף היום במימון הפרוייקט הזה?

הדרה רוזנבלום: כיום המשרד לא משתתף במימון.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מבקשים באמצעותך להעביר למשרד את המסר, שאם המשרד לא יתן כתף, הפרוייקט הזה יקרוס.

תמר גוז'נסקי: על כל אחד מהמשרדים הנוגעים בדבר לתת את חלקו ועליכם לשבת ולתאם את החלוקה הנכונה ביניכם.

תמר גוז'נסקי: זאת בהתחשב בכך שחלק לא קטן מבני הנוער הם בני נוער שאתם הייתם אמורים לטפל בהם, אבל בשל מצוקתכם ובשל בעיות מבניות, אינכם יכולים לעשות זאת.

תמר גוז'נסקי: בסופו של דבר אתם משיגים פה תוצאה עדיפה.

תמר גוז'נסקי: אם תרצו להשקיע את הכסף הזה במסגרות של המשרד תקבלו על אותו כסף שליש תוצאה, ואולי פחות, כי הממשלה לא בנוייה לגייס מתנדבים.

הדרה רוזנבלום: חלק מהאנשים שעובדים בפרוייקט, למשל בתל אביב, עובד שייך לקידום נוער עובד חצי משרה שהוא מקבל מאיתנו במסגרת על"ם.

תמר גוז'נסקי: אני חוזרת ואומרת, על משרדי הממשלה, שלכל אחד מהם יש עניין מקצועי ישיר בנושא הזה, להתגייס מצידם, ועל האוצר ליצור את התיאומים הדרושים עם כל המשרדים, כך שכל אחד יבין כמה זה משתלם לו לעשות ויתן את חלקו.

תמר גוז'נסקי: שכשמחלקים את הסכום לשלושה או ארבעה זה כבר לא כל כך הרבה כמו אם רק גוף אחד צריך לתת.

תמר גוז'נסקי: מדובר במשרדים גדולים ועתירי תכניות, וגם התכנית הזאת צריכה להיכנס לתוך הרשימה, במיוחד לאור התפוקה הטובה שלה, והמענים שהיא נותנת במקומות שמשרד החינוך מאוד רוצה לפעול בהם.

תמר גוז'נסקי: ידוע כמה משקיע מחשבה משקיע משרד החינוך בנושאי מאבק באלימות וצימצום הנשירה.

תמר גוז'נסקי: והנה ישנו פרוייקט קיים ומצליח המתמודד בהצלחה עם הטיפול בבעיות קשות אלה.

תמר גוז'נסקי: הרי בסופו של דבר כשנגמור לדון על נשירה, נגיע למסקנה שצריך פרוייקטים.

תמר גוז'נסקי: אני חוזרת ואומרת, אם לא תהיה חשיבה כזאת, אינני צופה עתיד מזהיר.

תמר גוז'נסקי: אבקשכם להעביר את המסר למשרדים הנוגעים בדבר.

חוסניה ג'בארה: אני מתנצלת על האיחור.

חוסניה ג'בארה: אני תומכת מאוד בפרוייקט הזה ומברכת את ד"ר מייק נפתלי ניהולו.

חוסניה ג'בארה: אלא שאינני חושבת שמשרד ממשרדי הממשלה יבוא מעצמו ויציע לתרום את חלקו בפיתוח הפרוייקט בתמיכה בו.

חוסניה ג'בארה: אני סבורה כי יש להקים ועדה בין משרדית, שתדבר על תכנית חומש לפרוייקט, דבר שיכריח את המשרדים לדאוג לפרוייקט ולאוכלוסיה בה הוא מטפל.

חוסניה ג'בארה: יש צורך בהתחייבות.

חוסניה ג'בארה: על הוועדה לצאת בהמלצה להקמת ועדה בין משרדית שתחייב את המשרדים, האוצר, החינוך, העבודה והרווחה לשבת להחליט ולגבש תכנית חומש למשך תקופה של חמש שנים על תמיכתם בפרוייקט הזה.

חוסניה ג'בארה: אם לא נעשה זאת הדבר לא יקרה מעצמו.

חוסניה ג'בארה: כל משרד מטפל בהמון נושאים שונים, וקיימת בעיה רצינית בין המשרדים למשרד האוצר.

חוסניה ג'בארה: הסכום שהבטיח שר האוצר, שני מיליון שקל, הינו סכום יחסית מצומצם שישרת את הפרוייקט למשך תקופה קצרה בלבד.

חוסניה ג'בארה: ברצוני להדגיש את חשיבות הפעלת הפרוייקט בקרב בני נוער וילדים מהמיגזר הערבי, שם הם מהווים אחוז גדול עוד יותר מאשר שאנחנו רואים בפרוייקט הזה.

חוסניה ג'בארה: יש הרבה מקומות שאפשר להשקיע בהם בנוער במיגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: יש נשירה גדולה מהלימודים, במיוחד אחרי חטיבת ביניים ולפעמים כבר אחרי יסודי.

חוסניה ג'בארה: לכן אנחנו צריכים באמת לצאת מכאן מגובשים בעמדה אחת בכדי להתחיל לפעול.

חוסניה ג'בארה: תודה.

עו"ד רונית אלפרין: ברצוני לומר משהו שעשוי להישמע בוטה, וכבר נרמז כאן.

עו"ד רונית אלפרין: אני חושבת שהדברים שעולים ממה שאמר מייק וממה שאמרו בני הנוער, הם שלמעשה ברמה הקונספטואלית הנכונות של בני נוער להידבר עם אותם נציגים לא פורמליים שנתפסים כלא מימסד הינה גדולה יותר מנכונותם להשתמש בשירותים הקיימים.

עו"ד רונית אלפרין: המסקנה המתבקשת, ואני ממשיכה את דברייך לעניין הזה, הינה הצורך בהקמת ועדה בין משרדית, בכדי לבדוק בצורה רצינית, אמיתית וכנה את השירותים הקיימים.

עו"ד רונית אלפרין: הרי לא תתווסף פתאום עוגה חדשה למשק שלנו.

עו"ד רונית אלפרין: זו אותה עוגה וצריך לחלק אותה ולראות איך עושים הסבה בתוך המערכת הקיימת לתוך השירות הזה, אשר יתן שירות חלופי לשירות קיים שאולי אינו אפקטיבי.

עו"ד רונית אלפרין: הרושם הוא שקיימים היום במשק משאבים, אנשים או פונקציות שאולי אינם ממלאים את ייעודם.

עו"ד רונית אלפרין: המשאבים האלה צריכים להיות מוסבים ביתר יעילות.

עו"ד רונית אלפרין: עלינו לבדוק כיצד ניתן לחלק את אותה עוגה בצורה אחרת.

מנחם וגשל: ברצוני להגיב על שני דברים שנאמרו.

מנחם וגשל: האחד, ועדה בין משרדית זה לא פתרון.

מנחם וגשל: אני יושב בוועדה בין משרדית אחת וחבר בשלוש אחרות, ומה שקורה זה שאחת מנטרלת את השניה.

מנחם וגשל: זה לא פטנט לפיו בוועדה בין משרדית נוצרים תקציבים.

מנחם וגשל: ועדה בין משרדית הינה ניסיון להביא את אנשי המקצוע הקשורים לתחום כלשהו לנסות לעשות ביניהם עבודה מערכתית.

מנחם וגשל: במקרה שלנו כל אנשי המקצוע הקשורים בתחום של הפוך על הפוך מכירים טוב אחד את השני, אפילו ברמת ידידות.

מנחם וגשל: הבעיה היא לנסות להגיע למצב שיהיו מוכנים להשקיע את המשאבים שלהם.

מנחם וגשל: כשמירב דיברה על חמישים ותשעה מיליון שקל, ועל כך שיכולתי לעשות שינויים, ברצוני לציין שאחד השינויים שיכולתי לעשות היה לקחת כספים ממקלטים לנשים מוכות, ואני מזכיר לך את הדיונים שלך איתי בנושא זה שם.

מנחם וגשל: הדבר השלישי שברצוני להתייחס אליו הוא הרעיון שהוצג כאן של חלוקת שליש שליש שליש במשאבים למימון התכנית.

מנחם וגשל: כאשר מדברים על השליש שאמורות לתת הרשויות המקומיות חשוב לזכור כי הרשויות המקומיות היום במדינת ישראל כולם צועקות הצילו.

מנחם וגשל: אין כמעט רשות מקומית היום שיכולה להחזיק מעמד.

מנחם וגשל: כאשר מדובר על השליש של הרשויות המקומיות, חשוב לדעת שמדובר על אותם תקנים שאנחנו נותנים לרשויות המקומיות, ומזה הם נותנים את החלק שלהם.

מנחם וגשל: וחוץ מזה ובנוסף לזה אמורים משרדי הממשלה להוסיף את החלק שלהם.

מייק נפתלי: מדובר במרכזי הפעלה, במבנים ובתשתיות.

מנחם וגשל: כוונתי לומר שאנחנו מדברים פעמיים על אותו כסף.

מנחם וגשל: פעם אחת הכסף שהממשלה מעבירה לרשויות המקומיות והרשות מקצה אותו כרשות מקומית, ופעם שנייה הכסף שמצופה מאיתנו להעביר.

מנחם וגשל: אני לא מתנגד לזה, אני פשוט רוצה שנדע על מה אנחנו מדברים.

מנחם וגשל: בעצם מדובר כאן על שליש שיתנו העמותות הציבוריות, ושני שליש שצריכה לתת אותו הממשלה.

מנחם וגשל: הרשויות המקומיות, ובעיקר החלשות יותר, מתקשות לתת היום אפילו עשרים וחמישה אחוז כאשר הדבר נדרש.

מנחם וגשל: משמעות הדבר ששוב נבטיח את השירותים רק לרשויות החזקות, ולא לכך כוונתנו.

תמר גוז'נסקי: נמצאים עמנו שני נציגים מעכו.

תמר גוז'נסקי: אברהם טליאס, בבקשה.

אברהם טליאס: שמעתי פה כמה זויות של הנושא.

אברהם טליאס: אני באתי לדבר על עכו, וברצוני להודות לך תמר בהזדמנות זאת על שהזמנת אותי.

אברהם טליאס: אני רוצה להציג זוית שונה מכל מה שהוצג עד כה.

אברהם טליאס: ראשית ברצוני להודות למייק וליעל, על שהבאתם לעיר שלנו את פרוייקט הפוך על הפוך, אני חושב שזוהי ברכה לעכו.

אברהם טליאס: אני מתנדב בהפוך על הפוך כבר תשעה חודשים, מיום הקמת המרכז.

אברהם טליאס: אני אגיד למה אני חושב שהפוך על הפוך הוא ברכה לעכו.

אברהם טליאס: אני השתמשתי בסמים עשרים ואחת וחצי שנים.

אברהם טליאס: הייתי עשר שנים אסיר בכלא.

אברהם טליאס: אם כשאני הייתי בגיל ארבע עשרה וחמש עשרה היה קיים מרכז הפוך על הפוך, יכול להיות שלא הייתי מגיע לכלא בכלל.

אברהם טליאס: אני מעריך שהשתמשתי בסמים בסכומים של מיליון וחצי דולר, בלי להגזים.

אברהם טליאס: השתמשתי בסמים בעלות של אלף עד אלפיים דולר ליום בתקופות מסויימות.

אברהם טליאס: קשה להעריך כמה נזק אני יצרתי.

אברהם טליאס: עשקתי את הורי לאורך שנים.

אברהם טליאס: כל אדם שהגיע אלי ונתן לי עשרה שקלים גנב משהו שעלה מאה שקלים למישהו אחר.

אברהם טליאס: גרמתי נזק רב במשך שנים, לעצמי ולחברה.

אברהם טליאס: אילו היו משקיעים בי מאות דולרים כשהייתי בגיל ארבע עשרה או חמש עשרה, הייתי חוסך להמדינה מיליוני דולרים.

אברהם טליאס: לא הייתי אדם יצרני, לקחתי כסף מביטוח לאומי, התגרשתי וגם אישתי לקחה כסף מביטוח לאומי, קיבלה הנחות בארנונה, קיבלה הנחות בבית ספר ועוד.

אברהם טליאס: התפיסה החכמה צריכה להיות להשקיע היום.

אברהם טליאס: אני רוצה לחדד עוד נקודה.

אברהם טליאס: אני חושב שהיום במדינת ישראל קיימת תרבות סמים, דבר שבזמני לא היה קיים.

אברהם טליאס: אז זה רק עניין של נוער עבריין.

אברהם טליאס: היינו שלושה ארבעה בעיר שלמה, ילדים בני ארבע עשרה חמש עשרה שהשתמשו בסמים.

אברהם טליאס: אני התחלתי להזריק סמים בגיל שש עשרה וחצי.

אברהם טליאס: קשה לתאר נער בן שש עשרה וחצי שמתחיל להזריק לעצמו סם.

אברהם טליאס: אני חושב שזה מצב מטורף.

אברהם טליאס: כיום יש תרבות סמים בנוער הישראלי.

אברהם טליאס: בני נוער הולכים לבלות יום שישי ולוקחים אקסטזי או LSD.

אברהם טליאס: אם בגיל שבע עשרה שמונה עשרה אתה לא מעשן גראס, אתה נחשב חנון בחברה.

אברהם טליאס: אני יודע את זה כי אני חי עם הנוער, אני מסתובב איתם, נכנס לשכונות.

אברהם טליאס: אני מדבר איתם ועושה עבודה אישית.

אברהם טליאס: אני אוהב את הנושא.

אברהם טליאס: אני חושב שזה נושא מאוד חשוב.

אברהם טליאס: הנזק של שימוש באקסטזי הוא אדיר.

אברהם טליאס: כל נער שמתחיל לעשן גראס ולקחת אקסטזי וLSD- הוא בדרגת סיכון גבוהה מאוד להיות נרקומן.

אברהם טליאס: רוב הנרקומנים מתחילים מגראס וLSD-.

אברהם טליאס: אף אחד לא מתחיל ישר מהרואין ומהזרקה.

אברהם טליאס: לפי דעתי רוב הנוער בארץ היום, אם לא כולו, הוא בדרגת סיכון.

אברהם טליאס: בעיר כמו עכו לדוגמא, אני חושב שכל העיר שלנו היא בדרגת סיכון.

אברהם טליאס: שליש מתושבי עכו משתמשים בשירותי הרווחה.

אברהם טליאס: חמישים אחוז מתושבי עכו מקבלים הנחה בארנונה.

אברהם טליאס: זה מראה על המצב הסוציואקונומי בעיר.

אברהם טליאס: כל השכבה החזקה בעיר בורחת ואנחנו כל הזמן בקו ירידה.

אברהם טליאס: עשרים וחמישה אחוז מתלמידי בית הספר בעכו מקבלים סיוע בספרים.

אברהם טליאס: עכו היא עיר בקריסה.

אברהם טליאס: עכשיו אני אהיה חוצפן ואבקש משהו.

אברהם טליאס: אנחנו זקוקים לרכב לילה בעכו, ניידת של הפוך על הפוך שתסתובב בלילות.

אברהם טליאס: אם לא תיתנו לנו ניידת אחת, אנחנו ניקח לכם את כל הרכבים באיזור.

אברהם טליאס: את כל המכוניות.

אברהם טליאס: תעשו חשבון, או רכב אחד, או כל הרכבים.

אברהם טליאס: זה עובד ככה.

אברהם טליאס: לא יעזור כלום לאף אחד.

אברהם טליאס: או שתיתנו לנו או שניקח בכח.

אברהם טליאס: אני מזמין את חברי הוועדה ואת יו"ר על"ם, כל מי שרוצה לבוא, להיכנס איתי לשכונות בעכו.

אברהם טליאס: אתם תראו תופעה שלא תאומן.

אברהם טליאס: עשרות בני נוער מסתובבים ברחוב, גם מהמיגזר הערבי וגם מהמיגזר היהודי.

אברהם טליאס: ההורים חלשים וחסרי מודעות, או שעסוקים באיזה עבודה שניה כדי לנסות להביא עוד כמה שקלים הביתה.

אברהם טליאס: העיר קורסת.

אברהם טליאס: ולא מדובר רק בעכו.

אברהם טליאס: גם נער ברעננה נמצא בדרגת סיכון.

אברהם טליאס: אולי אצלו יש בעיות מסוג אחר, כמו אבא שעסוק מידי בקריירה שלו.

אברהם טליאס: אין לנו ברירה, הנוער שלנו זה העתיד שלנו.

אברהם טליאס: ואני חוזר ואומר, עכו נמצאת במצב קשה, ואתם צריכים לעזור לנו.

אברהם טליאס: אם לא תעזרו לנו, אז אלוהים יעזור לכם.

אברהם טליאס: תודה רבה.

סעיד אגא: קוראים לי סעיד אגא, ואני מעכו.

סעיד אגא: אני חושב שצריך לקיים דיון בוועדה לקידום מעמד הילד בנושא בתי ספר במיגזר הערבי בעכו.

סעיד אגא: יש לנו בתי ספר מתחת לכל ביקורת.

סעיד אגא: בכל יום יוצאים מעכו חמישה שישה אוטובוסים ללמוד בכפרים.

תמר גוז'נסקי: האם ההורים רושמים את הילדים למקום אחר?

סעיד אגא: ההורים רושמים את הילדים לבית ספר אחר, כדי שלא ינשרו.

סעיד אגא: בית הספר לא מתפקד לגמרי.

סעיד אגא: יש לנו בתי ספר יסודיים מהמעולים ביותר באיזור.

סעיד אגא: אבל בתיכון וחטיבת הביניים אין מנהל שמתפקד, לא מורים מתפקדים ולא הורים מתפקדים.

סעיד אגא: יש לי שלושה ילדים שהולכים ללמוד בכפר מאכר.

סעיד אגא: צריך להקים בית ספר, קרית חינוך, וחשוב לקיים דיון מיוחד על הנושא הזה, עם כל הגורמים הנוגעים בדבר, משרד האוצר ומשרד החינוך.

סעיד אגא: אולי צריך להפסיק את התמיכה לעיריית עכו עד שתבנה בית ספר ראוי.

סעיד אגא: הילדים מסתובבים ברחובות.

סעיד אגא: אני רוצה להזמין כמה חברי כנסת ללבקר יום אחד בעכו, על חשבון התושבים.

טל סלע: מועצת התלמידים והנוער הארצית תומכת בצורה מלאה בפרוייקט הפוך על הפוך.

טל סלע: אם לדבר כרגע על תקן של בן נוער, אני מסכים עם רונית, נציגת אב"י, שהחשיבות הגדולה של הפרוייקט הזה הינה שהוא מציע משהו שמסגרות פורמליות לא יכולות להציע.

טל סלע: אני בתור נער זוכר מצבים שהייתי במצוקה, אבל לא חשבתי אף פעם לפנות ליועצת בית ספר.

טל סלע: אילו היתה לי נגישות למרכז של הפוך על הפוך אני חושב שהייתי בהחלט פונה אליו.

טל סלע: לנו כמובן אין אפשרות לסייע כלכלית להפוך על הפוך.

תמר גוז'נסקי: אבל יש לכם השפעה על משרד החינוך.

טל סלע: אני חושב שכל גוף המועצות, שפועל ברמה של בית ספר, רשות, מחוז ורמה ארצית, יתגייס לטובת הפוך על הפוך אם נוכל באיזו שהיא דרך לעשות את זה.

טל סלע: הדרך הטובה ביותר שניתן לפעול בה היא הרמה הארצית והרמה של המועצות העירוניות.

טל סלע: בכל דרך שתוצע לנו, אנחנו נשמח לפעול.

מייק נפתלי: ברצוני לפתוח את הדיון לכיוון נוסף.

מייק נפתלי: חידדנו פה שתי סוגיות מאוד עקרוניות, אחת שעוסקת בנושא של המיגזר הערבי.

מייק נפתלי: הדגשתי שבתפיסה שלנו ושל אשלים אנחנו רוצים לשים דגש על פיתוח מרכזי הפוך על הפוך מול אוכלוסיה ערבית וגם בערים מעורבות, כרגע אין שום תיקצוב לנושא הזה.

מייק נפתלי: וזה לוקח אותי לנושא הנוסף, הנושא של הנוער העולה.

מייק נפתלי: לצערי אין פה נציג של משרד הקליטה.

מייק נפתלי: אני רוצה לשים נתונים על השולחן.

מייק נפתלי: בשנה שעברה קיבלנו סיוע של כמעט שמונה מאות אלף שקל באופן ישיר ועקיף ממשרד הקליטה לפרוייקט.

מייק נפתלי: נכון לאתמול אושרו מאה שבעים וחמישה אלף שקל בלבד.

מייק נפתלי: זה היה המיליון הנוסף, נזכיר לך מירב שחסרים לעל"ם שלושה מיליון שקלים להפעיל את הפרוייקט כפי שתוכנן בשנת 98'.

מייק נפתלי: בשנת 2000, עם היציאה של אשלים והפיתוח הטבעי, היו צריכים להיות שלושה מיליון שקלים.

מייק נפתלי: אני מברך את משרד האוצר ומשרד הרווחה שהתגייסו לשני מיליון.

מייק נפתלי: מיליון אחד עוד חסר.

מייק נפתלי: אמר לי לפני מספר ימים נציג משרד הקליטה שמתוך שמונה מאות אלף שקל הם הולכים לאשר, בפרוצדורה של תמיכות, מאה שבעים וחמישה אלף שקל בלבד.

מייק נפתלי: לצערי הם לא נוכחים פה.

מייק נפתלי: אם יש נוער שנזקק ומעורב ונתמך בפרוייקט הזה יותר מכל זה נוער עולה, גם יוצאי אתיופיה וגם יוצאי חבר העמים.

מייק נפתלי: בכל מרכז כזה יש עובד במשרה מלאה, חצי וחצי, יוצא אתיופיה ויוצא חבר העמים.

מייק נפתלי: נעשית שם עבודה נפלאה.

מייק נפתלי: לצערנו חלק מהנפגעים באסון הדולפינריום היו מטופלים של הפוך על הפוך בתל אביב.

מייק נפתלי: סביב זה יתקיים אירוע הנצחה ביום שישי.

מייק נפתלי: אני אומר זאת על רקע העובדה שכביכול בסך הכל נפגעו שבעה עשר בני נוער נורמטיבים.

מייק נפתלי: שהלכו לדיסקוטק.

מייק נפתלי: ועובדה היא שארבעה מהם הגיעו להפוך על הפוך.

מייק נפתלי: וזו סטטיסטיקה מקרית לחלוטין.

מייק נפתלי: שתי נערות נוספות היו בתכניות ההכשרה המשותפות לנו ולמשרד העבודה בתל אביב.

מייק נפתלי: הנוער העולה זקוק להמון המון עזרה, והוא, יותר מכל נוער אחר, לא מגיע כרגע לשירות פורמלי.

מייק נפתלי: אם קשה לנוער הנורמטיבי לבקש עזרה, קל וחומר קשה לנוער העולה.

מייק נפתלי: שליש מהאוכלוסיה שמגיעה למרכזי הפוך על הפוך ולניידות על"ם הם נוער עולה, ואין משאבים של משרד הקליטה כדי לתמוך בזה.

מייק נפתלי: אני שב ומיצר על כך שאין בדיון נציג המשרד.

מייק נפתלי: אני מניח שתהיה לנו הזדמנות הבלתי פורמלית להיפגש עם השרים ביום שישי.

מייק נפתלי: חשוב שנשמע את שמחה ואת נסטיה לגבי מהות ואופי המצוקה של הנוער העולה והיכולת הייחודית של המרכזים והניידות לעזור להם.

שמחה: שמי שמחה, אני אחראית בנושא של נוער עולה מיוצאי אתיופיה בעל"ם.

שמחה: אני יכולה להסביר כמה קשיים של נוער עולה המגיע להפוך על הפוך.

שמחה: נוער עולה בכלל, יוצאי אתיופיה ויוצאי חבר העמים, בדרך כלל לא מגיע לשירותים פורמליים קיימים.

שמחה: קיים חוסר מידע.

שמחה: למשל נוער עולה יוצאי אתיופיה לא כל כך מודע לקיומם של שירותים כמו השירות לנערה ושירות קידום נוער.

שמחה: קיים גם הקושי של עובדי משרד העבודה והרווחה, אותו אני מכירה באופן אישי.

שמחה: הם כל כך עמוסים בתיקים רבים שאין להם זמן לחפש את האנשים שמסתובבים.

שמחה: הם קורסים תחת עומס הפניות ואין להם זמן לחפש את הנוער העולה.

שמחה: אני חושבת שהפוך על הפוך מהווה את הכתובת הכי חשובה לנוער עולה.

שמחה: הם מגיעים למרכזים ושואלים את כל השאלות המציקות להם.

שמחה: אני בתור נערה עולה ותיקה אני יכולה להגיד שאם היה הפוך על הפוך בזמני הדבר היה לי לעזר רב.

שמחה: כיום הפוך על הפוך מעסיק מדריכים דוברי שפות העולים והם עוזרים לבני הנוער ומכוונים אותם, אפילו בבעיות משפחתיות.

שמחה: משפחות שלמות מגיעות להפוך על הפוך.

שמחה: אמנם המרכזים לא מיועדים לטיפול במשפחות אך הם נותנים מענה בעת הצורך.

שמחה: וזה חשוב.

שמחה: כאשר מטפלים בבן משפחה אחד, ויש ארבעה, חמישה ילדים בתוך הבית, בו זמנית אתה נותן הרבה שירותים לכל הילדים בבית.

שמחה: אני חושבת שחשוב מאוד לפתח את השירותים האלה ביישובים בהם ריכוז גבוה של נוער עולה.

שמחה: אני פונה בבקשה לוועדה, בתור עולה ותיקה, אני חוזרת ואומרת, משרד הקליטה מטבע הדברים זה תפקידו לטפל בנוער עולה, אבל הם מטפלים באחוז קטן מאוד.

שמחה: המגשרים במרכזים עובדים בחצאי משרות, ובפועל הם עובדים במשרה מלאה, אבל גם זה לא מספיק.

שמחה: צר לי על כך שאף אחד ממשרד הקליטה לא נמצא פה היום.

שמחה: אני חושבת שאם לא נשקיע בנוער עולה היום, אחרי שנתיים שלוש נשקיע כפליים אחרי שהבעיה תהיה כרונית ויהיה קשה הרבה יותר לטפל בה.

נסטיה: שמי נסטיה, אני רכזת תחום עולים מחבר העמים בעל"ם.

נסטיה: משנת 90', מתחילת העליה הגדולה מחבר העמים, אחוזי הנשירה, הריונות ושימוש בסמים מגיעים לשיאם.

נסטיה: רוב המסגרות הפורמליות היום מודעות לעובדה הזאת.

נסטיה: אני חושבת שהפוך על הפוך, מתוך נסיוני מהשטח, הוא הכלי המערכתי היעיל היום לעבודה עם נוער עולה, שיכול למנוע ולהקטין את האחוזים האלה.

נסטיה: הבעייתיות, שכבר עלתה כאן בחדר, הינה חוסר משאבים.

נסטיה: אני רואה מול עיני ילדים שמתדרדרים בכל יום, ויודעת שאם אשב ולא אעשה כלום המצב יימשך.

נסטיה: במצב היום מבחינת נוער עולה מחבר העמים בארץ ניתן לומר אני עולה - משמע אני בסיכון.

נסטיה: אתמול עשינו חישוב ומצאנו כי בנתניה ארבעים ושמונה אחוז מכלל הפניות להפוך על הפוך הם נוער עולה מחבר העמים.

נסטיה: במשך שלושה חודשים פנו שש מאות בני נוער למרכזי הפוך על הפוך, מתוכם שלוש מאות בני נוער עולים.

נסטיה: מדובר גם בפניות חדשות וגם בפניות חוזרות.