הוועדה המיוחדת לקידום מעמד הילד, כנסת 15, פרוטוקול מספר 94, 2001-06-18 14:00

תמר גוז'נסקי: אני פותחת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד הילד.

תמר גוז'נסקי: על סדר יומנו החינוך לגיל הרך בקרב הבדואים בנגב.

תמר גוז'נסקי: הוועדה עוסקת בנושא הזה באופן עקבי, מתוך ראייה שמדובר בקבוצה מהמקופחות ביותר, אם לא המקופחת ביותר, בקרב אוכלוסיית הילדים בישראל.

תמר גוז'נסקי: מאחר שהוועדה שלנו שמה לה כמטרה את ההגנה על זכויות הילד, מכך נובע שככל שהילד שבו אנחנו עוסקים מקופח יותר, אנחנו מרגישים יותר צורך להגן עליו.

תמר גוז'נסקי: קיימנו בעבר ישיבות וסיורים.

תמר גוז'נסקי: הסיור האחרון התקיים אתמול.

תמר גוז'נסקי: אני שוב רוצה להודות למועצת הכפרים הלא מוכרים בנגב, שארגנה את הסיור ועזרה לנו להכיר יותר טוב את המצב בשטח, וכן לשתי"ל ולארגונים אחרים, וכמובן למשרדי הממשלה שליוו אותנו במהלך הסיור.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר כהקדמה דבר מה על מדיניות משרד החינוך.

תמר גוז'נסקי: מדיניות משרד החינוך, כפי שנקבעה על-ידי השרים בעבר, החל מהשלב שבו הכנסת אישרה את חוק לימוד חינם לגילאי 3-4, קבעה שיישום החוק יתחיל מישובים של עדיפות א', מקו העימות ומשיקום - זה קבוצה אחת של ישובים, ומישובים שנמצאים באשכולות 1 ו-2.

תמר גוז'נסקי: כאשר נקבעה המדיניות הזאת הכוונה היתה ליישם אותה.

תמר גוז'נסקי: לפחות לגבי קו העימות יישמו את זה מייד, כי שם הבעיה היתה פשוטה.

תמר גוז'נסקי: לגבי אשכולות 1 ו-2 לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, כלומר הישובים העניים ביותר, סברנו שהיישום ייקח שנתיים אך לדעתי הוא תקוע ומתקדם, אם בכלל, בצורה איטית ביותר.

תמר גוז'נסקי: על-פי הנתונים של משרד החינוך שמתייחסים לשנת הלימודים הנוכחית, שהובאו בשעתו לוועדת החינוך, באשכולות 1 ו-2 נמצאים כ-26,500 ילדים בגילאי 3-4, שמתוכם 6,500 ילדים לא לומדים בגן.

תמר גוז'נסקי: אם אני משווה את זה לנתונים של משרד החינוך לגבי גני טרום-חובה לילדים בגילאי 3-4 שנמצאים בכפרים הלא מוכרים, שם מדובר על כ-5,000 ילדים מאשכולות 1 ו-2 שלא נמצאים בשום מסגרת.

תמר גוז'נסקי: לכן אפשר לומר שרוב הילדים שלא נמצאים במסגרת בגיל 3-4 הם הקבוצה הזאת של הילדים, פרט לעוד 1,500 ילדים בישובים אחרים.

תמר גוז'נסקי: אם מדברים ברצינות על יישום ההחלטות של משרד החינוך, פירוש דבר שצריך לתת לאוכלוסיה הזאת את מירב המאמץ, את מירב האמצעים, התקציבים ותשומת הלב של המערכת.

תמר גוז'נסקי: הישיבה היום עוסקת בנושא מאוד קריטי.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא יכולים לדבר על כל מיני נתונים חשובים, כמו הצלחה בבגרות, אם אנחנו לא מתחילים מן היסוד.

תמר גוז'נסקי: לכן הזמנו את שרת החינוך להשתתף בישיבה.

תמר גוז'נסקי: עד אתמול עוד לא היה ברור אם היא תבוא או לא.

תמר גוז'נסקי: כפי שאתם רואים, היא לא הגיעה לישיבה, היא הודיעה שהיא לא תגיע.

תמר גוז'נסקי: לדאבוני הרב משרד החינוך לא מצא לנכון לשלוח צוות רציני שיוכל להגיב על ההערות והשאלות שיועלו במהלך הדיון הזה.

תמר גוז'נסקי: אני מאוד מכבדת את גברת ג'יהאד גושה-עיראקי שיושבת איתנו ואת העובדה שהיא כאן.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לציין שגם אתמול היא נלוותה אלינו לסיור מתחילתו ועד סופו.

תמר גוז'נסקי: אבל כשאנחנו פונים לשרת החינוך ונדברים איתה, הכוונה היא שאם היא לא יכולה לבוא היא תשלח את מנכ"לית המשרד או מישהו מהבכירים ביותר.

תמר גוז'נסקי: אפילו מי שאחראית על אגף הגנים במשרד החינוך, גברת דליה לימור, לדאבוני לא הגיעה לישיבה.

תמר גוז'נסקי: אני מציינת את זה בצער ובעיקר בדאגה.

תמר גוז'נסקי: הבעיה היא לא שיתנו כבוד לי ולוועדה, שזה עניין זניח.

תמר גוז'נסקי: ההיעדרות מהישיבה לדעתי מבטאת את היעדרות הנושא מרשימת הנושאים החשובים במשרד.

תמר גוז'נסקי: כך אני מפרשת את זה, אין לי פרשנות אחרת.

תמר גוז'נסקי: אם זה היה נושא חשוב למשרד, אני מניחה שהוא היה דואג לשלוח צוות בעל משקל, נוסף לגברת ג'יהאד גושה-עיראקי, שאנחנו מאוד מעריכים אותה.

תמר גוז'נסקי: לכן אני רוצה לומר לכל הנכבדים היושבים איתנו ולכל הנציגים שיש לנו בעיה שעדיין לא התגברנו עליה, לשנות את סדר העדיפויות של המשרד ולהקצות לנושא הזה של החינוך בגיל הרך, בקרב הבדואים בנגב בכלל ובמיוחד בישובים הלא מוכרים, מקום עדיף, מתוך ראיית הצרכים של הילדים האלה, המצוקות של הילדים האלה והחובה שלנו לתת להם הזדמנות שווה.

תמר גוז'נסקי: בכל זה עדיין לא אמרתי דבר על חינוך מיוחד ועל דברים חשובים אחרים שנחוצים מאוד.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על חוק, אני מדברת על החלטה, על מצוקה שקיימת ובולטת לעין.

תמר גוז'נסקי: אני גם מתפלאת שמי שאחראי על רשות החינוך לבדואים בנגב, כלומר מי שאחראי לנושא הזה במישרין, גם הוא לא הגיע לישיבה.

תמר גוז'נסקי: אני מתפלאת שמנהלת מחוז הדרום של משרד החינוך, גברת עמירה חיים, לא הגיעה לישיבה.

תמר גוז'נסקי: כדי שלא תחשבו שאנחנו סתם מדברים פה, כל הבקשות המפורשות האלה הועברו למשרד החינוך, עם ציון התוכן.

תמר גוז'נסקי: לדבר על משהו שקורה בדרום בלי מנהל מחוז הדרום?

תמר גוז'נסקי: זה נראה לי ממש מוזר.

תמר גוז'נסקי: לכן אני מעריכה שאנחנו נמצאים בבעיה מאוד קשה.

תמר גוז'נסקי: אתייעץ עוד פעם עם עמיתי, חבר הכנסת זבולון אורלב, שהבטיח לבוא לישיבה אך הוא נמצא במרכז הארץ ועדיין לא הגיע לכנסת, איך נוכל להתגבר על האטימות ועל חוסר הנכונות של המשרד לשים את הנושא הזה במקום בולט, בראש סדר העדיפויות והטיפול של המשרד.

תמר גוז'נסקי: אני מניחה שלכולכם חולקו הנתונים.

תמר גוז'נסקי: יש פה נתונים של משרד החינוך - גם אתמול קיבלתי אותם נתונים ממר שוחט - לפיהם קיימים 24 גני טרום-חובה בכפרים הלא מוכרים בנגב והם מקיפים - אני לא יודעת אם זה מעשית או תיאורטית - 22% מהילדים.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות, גם לפי הנתונים הרשמיים האלה, כ-80% מהילדים לא נמצאים במסגרת.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שאין עוד אוכלוסיה בארץ ש-80% מהילדים שלה בגיל 3-4 לא מבקרים בגן.

תמר גוז'נסקי: גם לפי התוכנית שנמסרה לי אתמול על-ידי מר שוחט, מדובר על כך שבשנת הלימודים הבאה, תשס"ב, יתווספו לדבריו 11 גנים לגיל 3-4 ועוד 10 גנים לגיל 5.

תמר גוז'נסקי: לא ברור מהנתונים האלה כמה ילדים בגיל 5 לא מבקרים בגן.

תמר גוז'נסקי: זה לא מופיע בנתונים של מר שוחט.

תמר גוז'נסקי: העובדה שצריך להוסיף 10 גנים לא אומרת לי בינתיים שום דבר.

תמר גוז'נסקי: האם יש 33 גנים וצריך להוסיף רק 10?

תמר גוז'נסקי: אם אני מביאה בחשבון ש-24 גנים מקיפים כ-20% מהאוכלוסיה, ואנחנו מדברים על שנתיים, זאת אומרת שמדובר על 12 גנים לשנה, ואני צריכה להכפיל פי 4, אז בחשבון שלי אני מגיעה לסביבות 50 גנים שצריך בכל שנתון.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת שגם אם יוסיפו את התוספת הזאת ---

סולטאן אבו-עבייד: זה חישוב שלא לוקח בחשבון את הריבוי הטבעי.

תמר גוז'נסקי: נניח שעכשיו היו מספקים את כל גני החובה.

תמר גוז'נסקי: הטענה שלי היא שהיום, לפי הנתונים האלה, חסרים כ-17 גני חובה ואם יתווספו עוד 10 בשנת הלימודים הבאה עדיין יהיו אפילו ילדים בני 5 שלא יבקרו בגן.

תמר גוז'נסקי: כך נראה לפי הנתונים האלה.

תמר גוז'נסקי: אבל כמובן שהמצב בגילאי 3-4 הרבה יותר חמור.

תמר גוז'נסקי: אני אומרת את זה כי לפחות אתמול בסיור פגשתי אב אחד שהתוודה שמבין שלושת ילדיו בגילאים האמורים הוא שלח ילד אחד לגן וילד אחר הגיע ישר לכתה א' בלי לבקר בשום גן, גם לא בגן חובה בגיל 5, שזה חובה לפי חוק מאז 1949.

תמר גוז'נסקי: כלומר, לא צריך שום חוק חדש אלא אנחנו מדברים על אי-יישום חוק חינוך חובה שקיים מ-1949.

שמוליק דוד: היום הודיעו על כך שבגני ילדים יתחילו ללמוד לקרוא ולכתוב, אז הילדים האלה יגיעו גם בלי ההכנה הזאת.

תמר גוז'נסקי: על אחת כמה וכמה.

תמר גוז'נסקי: אבל גם בשיטה הקיימת, הטענה שלי היא שהפיגור שם חל אפילו על גיל 5, שכבר לא לדבר על גיל 3-4.

תמר גוז'נסקי: זאת בערך תמונת מצב.

תמר גוז'נסקי: אנחנו שואלים את השאלה מתי 80% מהילדים בגילאי 3-4 בישובים הלא מוכרים בנגב יקבלו את הזכות לבקר בגן.

תמר גוז'נסקי: לזה צריך להוסיף שאלות שגברת עיראקי תמיד מדגישה אותן:

תמר גוז'נסקי: א) איזה גנים ב) איזה גננות.

תמר גוז'נסקי: אתמול ביקרנו בשני גני טרום-חובה ובשניהם הגננות לא היו מוסמכות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על גנים שמופעלים על-ידי עמותות ולא היו בהם גננות מוסמכות.

תמר גוז'נסקי: השאלה של הגננות היא לא פחות חשובה ממבנים, אולי אפילו יותר חשובה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מוכנים לאיזה תקופת מעבר לסבול מבנים יבילים, כלומר מיני קרוואנים, בתנאי שהם יהיו נאים - אתמול ראינו קרוואן אחד שהיה נאה - ובלבד שמי שמלמד אכן תהיה גננת מוסמכת.

תמר גוז'נסקי: זה נראה נושא חשוב ביותר.

תמר גוז'נסקי: יש לנו בעיה בכלל עם כוח ההוראה בדרום אבל בנושא של הגננות צריך לעשות מעשה ולשנות אותו מהותית.

תמר גוז'נסקי: השינוי שחל בשנים האחרונות בא לידי ביטוי לדעתי בעיקר ברצון של ההורים לתת לילדים חינוך, וחינוך טוב.

תמר גוז'נסקי: העובדה שקיימת בנגב גם מועצה לישובים הלא מוכרים שעוסקת בנושא הזה וגם הרשת לקידום הגיל הרך והתארגנויות אחרות, אני חושבת שזה שינוי חשוב ביותר כי השותפות של ההורים היא רצינית וחשובה.

תמר גוז'נסקי: כאשר מדובר בשותפות של הורים ושל גורמים ציבוריים, אנחנו נתקלים בעקשנות של המשרד לא להגיע לשיתוף פעולה.

תמר גוז'נסקי: אתמול במרכז הסיור בעצם עמדה השאלה הזאת: מדוע לא יושבים עם ההורים, עם ראשי הישובים הלא מוכרים, וקובעים איתם איפה ימוקם הגן באופן פיסי.

תמר גוז'נסקי: היו תירוצים שונים, שיש בעיות של השגת אישורים מהמינהלת וממינהל מקרקעי ישראל.

תמר גוז'נסקי: הבעיה הזאת היתה יכולה להיפתר, במיוחד במקומות שהם לא תחת שום מועצה איזורית אבל גם במועצה איזורית.

תמר גוז'נסקי: הנסיון הטוב והחשוב של משרד הבריאות מלמד שכאשר משרד מתעקש, הוא מקים את טיפת החלב איפה שצריך ומקים את המרפאה איפה שצריך.

תמר גוז'נסקי: העקשנות הזאת להקים גנים במקומות שהילדים לא יכולים להגיע אליהם, במרחקים של קילומטרים ממקומות מגוריהם ולא בסמוך למקומות מגוריהם, נראית לי עקשנות מזיקה.

תמר גוז'נסקי: אתמול קיבלתי מכתב שנשלח החודש למר משה שוחט על-ידי נציג שבט אבוסולוב, שביקרנו אצלו.

תמר גוז'נסקי: שם נאמר שיש הסכמה של בעל הקרקע לתת את הקרקע שלו ויש הסכמה עם המשפחות ויש הסכמה על הכל אבל אין הסכמה של המשרד להקים את זה.

תמר גוז'נסקי: לכן, כאשר המשרד אומר שהוא יקים בשנה הבאה עוד 11 גנים אנחנו רוצים לקבל תשובה איפה הגנים יוקמו.

תמר גוז'נסקי: אתמול למשל כשישבנו בישיבה הכל עוד היה מטושטש, למרות ששנת הלימודים מתחילה כידוע בחודש ספטמבר ואנחנו כבר בסוף חודש יוני ואנחנו אמורים לדעת איפה יוקמו הגנים האלה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהנושא של מיקום הגנים עומד בהחלט על סדר היום.

תמר גוז'נסקי: זה מה שרציתי לומר כדברי פתיחה.

תמר גוז'נסקי: אני מציעה שנשמע את נציגי התושבים ואת חברי הכנסת היושבים איתנו.

תמר גוז'נסקי: מועצת הכפרים הלא מוכרים, מר מעיגל אלהוואשלה, בבקשה.

מעיגל אלהוואשלה: אני אחראי על מחלקת החינוך במועצה האיזורית לכפרים הבלתי מוכרים.

מעיגל אלהוואשלה: אני עובד כ-4 שנים בהתנדבות למען הילדים.

מעיגל אלהוואשלה: כשמדברים, זה לא כמו מראה עיניים.

מעיגל אלהוואשלה: למזלנו אתמול הייתם בישובים שלנו וראיתם במו עיניכם מה מתרחש שם ואיך המצב.

מעיגל אלהוואשלה: בשנה שעברה הכנסת קיבלה החלטה ששר החינוך יקים 40 גני טרום-חובה.

תמר גוז'נסקי: זה לא החלטה.

תמר גוז'נסקי: זאת הבטחה של שר החינוך.

מעיגל אלהוואשלה: אמנם משום מה, אינני יודע למה, משרד החינוך לא כלל אותנו באף אחד מן האשכולות, לא באשכול 1, לא ב-2 ולא ב-3.

תמר גוז'נסקי: אתה יודע למה, כי אתם ישוב לא מוכר אז אתם לא כלולים באשכולות.

מעיגל אלהוואשלה: היו אמורים לקום 32 גני טרום-חובה.

מעיגל אלהוואשלה: אנחנו הבהרנו שאסור להקים אותם במקומות רחוקים.

מעיגל אלהוואשלה: הגנים הרי לא נבנים סתם כך אלא כשירות שניתן לילדים קטנים, שסבלו במשך 52 שנים כאשר לא היו לנו שום גני טרום-חובה.

מעיגל אלהוואשלה: הם טוענים שיש להם עכשיו 24 גנים בפועל.

מעיגל אלהוואשלה: אתמול הסתובבנו בשטח וראינו שיש 15 בתי-ספר יסודיים שנמצאים ב-13 כפרים לא מוכרים.

מעיגל אלהוואשלה: התברר בפועל שעובדות רק 19 כיתות גן לילדים בגילאי 3-4.

מעיגל אלהוואשלה: למשל בכפר אל פורעה, שמונה 3,000 תושבים, ראינו מראה ממש מדהים, 4 גני טרום חובה עם הציוד שלהם כשאין בהם ולו ילד אחד.

מעיגל אלהוואשלה: בבית ספר בכפר אבוגרנאת, שמונה 4,000 תושבים, הוקמו 4 גני טרום-חובה, כאשר רק באחד מהם יש 13 ילדים.

מעיגל אלהוואשלה: למשל באל עזאזמה, בביר הדאג', תלמידים נוסעים כ-70 קילומטרים כדי ללמוד, ובכללם ילדים בני 5 ובני 3-4.

מעיגל אלהוואשלה: שם אין בית-ספר בגלל שהעניין תלוי בבג"ץ.

מעיגל אלהוואשלה: עד עכשיו יש לנו בעיה עם המועצה האיזורית רמת הנגב שבראשה עומד מר ריפמן.

מעיגל אלהוואשלה: הוא הציע איפה יבנו שם את הגן ואת בית-הספר.

תמר גוז'נסקי: בינתיים מר ריפמן הוציא צו הריסה למבנה של טיפת חלב.

מעיגל אלהוואשלה: יש 70,000 תושבים ב-45 כפרים לא מוכרים ואילו במועצה האיזורית שער הנגב יש 1,500 תושבים.

מעיגל אלהוואשלה: כאמור, יש לנו 15 בתי-ספר יסודיים שנמצאים ב-13 כפרים.

מעיגל אלהוואשלה: אין לנו בכלל בתי-ספר תיכון.

תמר גוז'נסקי: על זה נדבר בפעם אחרת.

מעיגל אלהוואשלה: בגלל זה 90% מהבנות שלנו נושרות.

מעיגל אלהוואשלה: 60% מכלל שכבת הגיל הזאת נושרת.

מעיגל אלהוואשלה: יש לנו בעיה רצינית.

מעיגל אלהוואשלה: כאשר אנחנו מבקשים להקים גן טרום-חובה בכפר לא מוכר אנחנו צריכים להגיש תוכניות ומייד משרד הפנים מתנגד, המינהלת מתנגדת וגם מינהל מקרקעי מתנגד.

מעיגל אלהוואשלה: יש לנו בעיה.

מעיגל אלהוואשלה: אנחנו חושבים שהילדים האלה נופלים בין הכסאות.

מעיגל אלהוואשלה: על מה מדברים?

מעיגל אלהוואשלה: על רשות חינוך שהוקמה בשנת 1981, שבראשה עומד מר משה שוחט, שבשום פנים ואופן לא היו לה שום הישגים.

מעיגל אלהוואשלה: 9% מהילדים שלנו מגיעים בכלל לתעודת בגרות; רק 2 פרומיל הם אקדמאים שמגיעים להשכלה גבוהה.

מעיגל אלהוואשלה: יש לנו בעיה רצינית שם.

מעיגל אלהוואשלה: אנחנו כבר כמה שנים לא מגיעים לרשות החינוך ולא מדברים איתם.

מעיגל אלהוואשלה: אנחנו רוצים לדבר איתם.

מעיגל אלהוואשלה: אנחנו רוצים להגיד להם שעלינו לעבוד בשיתוף פעולה, שעלינו לעבוד יחד.

מעיגל אלהוואשלה: האיש פשוט מאוד מפחד על הכסא שלו.

מעיגל אלהוואשלה: הוא נמצא בתפקיד כבר 16 שנים ומחרים כפרים שלמים, בכלל לא מגיע אליהם, ולא מדבר איתנו.

מעיגל אלהוואשלה: הוא רוצה לעשות את עבודתו רק מבאר-שבע.

מעיגל אלהוואשלה: יש לו קבוצת אנשים שמייעצים לו שהם אינם נבחרים אלא אנשים שהוא מינה.

תמר גוז'נסקי: נעצור בנקודה הזאת כי אנחנו לא נפתור את הבעיה.

תמר גוז'נסקי: אין לנו פה אפילו נציג של המשרד שיוכל להסביר לנו את מעשיו של מר שוחט.

מעיגל אלהוואשלה: אני מבקש עזרה מהוועדה.

מעיגל אלהוואשלה: אנחנו דורשים בדיקה של רשות החינוך.

מעיגל אלהוואשלה: לפני חודש פנינו וביקשנו שנציבות שירות המדינה תבדוק תלונה על הפרת משמעת.

מעיגל אלהוואשלה: הם השיבו לנו במכתב שמנהל הרשות אינו עובד מדינה.

מעיגל אלהוואשלה: אנחנו מאוד רוצים שיבדקו את הסוגייה הזאת.

מעיגל אלהוואשלה: בינתיים אין אמון בין האוכלוסיה לבין רשות החינוך.

תמר גוז'נסקי: הבוקר עשינו בירור מול היועצת המשפטית של משרד החינוך לגבי מר שוחט.

תמר גוז'נסקי: הסתבר שמשרד החינוך הקים את רשות החינוך כגוף שכפוף למשרד החינוך אבל הוא לא חלק ממשרד החינוך.

תמר גוז'נסקי: מה שוחט הוא לא עובד מדינה.

תמר גוז'נסקי: זה כמו רשות הדואר או כמו חברה ממשלתית, שהיא כפופה לשר אבל העובד של רשות הדואר הוא לא עובד מדינה.

תמר גוז'נסקי: כלומר זה גוף עצמאי.

תמר גוז'נסקי: אין לי את הפרטים המדוייקים.

תמר גוז'נסקי: אחרי התשובה שקיבלנו מהיועצת המשפטית של המשרד, שאישרה את מה שאמרת, אנחנו ניפנה עם שאלון מאוד מפורט למשרד החינוך וננסה לברר את המעמד המשפטי של רשות החינוך.

תמר גוז'נסקי: ננסה לברר מי קובע את הרכבה ואיזה בקרה ציבורית יש עליה.

תמר גוז'נסקי: מה שהדגישו לנו במשרד, שכל מה שעושה הרשות הוא בסמכות ומטעם משרד החינוך, כלומר שנתייחס אל הרשות כמו אל משרד החינוך.

תמר גוז'נסקי: אבל לגבי משרד החינוך אנחנו יודעים מה הוא המבנה, יודעים מי כפוף למי ומה ההרכב שלו.

תמר גוז'נסקי: למשרד החינוך יש מועצות מייעצות בהרבה מאוד תחומים, אנחנו יודעים איך זה עובד.

תמר גוז'נסקי: למשל אני רוצה לדעת האם מר שוחט כפוף למזכירות הפדגוגית או לא כפוף לה.

תמר גוז'נסקי: מה הם בדיוק יחסי הגומלין?

תמר גוז'נסקי: בשבילי זה הפתעה מאחר שהייתי בטוחה שהוא עובד מדינה.

תמר גוז'נסקי: עכשיו מסתבר שהוא לא עובד משרד החינוך אלא יש לו אוטונומיה.

שמוליק דוד: יש לו אוטונומיה פלשתינית.

עסאם מח'ול: מה שבטוח, שלרשות יש הליכים נפרדים.

תמר גוז'נסקי: הנושא הזה הוא רציני כי מכאן נובעות השלכות רבות.

תמר גוז'נסקי: זה בעצם להקים מוסד נפרד.

תמר גוז'נסקי: השאלה היא מה הסמכויות שלו ומכאן נובעת השאלה מה מערכת היחסים בינו לבין מנהלת המחוז מטעם משרד החינוך.

תמר גוז'נסקי: מי כפוף למי?

תמר גוז'נסקי: האם הוא בכלל כפוף למנהלת המחוז?

תמר גוז'נסקי: איך ההיררכיה הזאת עובדת?

תמר גוז'נסקי: אלה שאלות מאוד חשובות.

תמר גוז'נסקי: הן בכלל לא טכניות.

תמר גוז'נסקי: היינו מאוד רוצים שהראייה של צרכי החינוך של הילדים האלה תהיה ראייה כוללת של המשרד, כמו שהמשרד מסתכל על כל הילדים.

תמר גוז'נסקי: מנהלת המחוז רואה את כל הילדים בדרום.

ישראל בודיק: אז הוא כפוף מקצועית למנכ"ל ואז הוא אמור לקבל את מדיניות המשרד.

תמר גוז'נסקי: נכון, הוא אמור לקבל את מדיניות המשרד.

תמר גוז'נסקי: אבל אני מדברת על הדרום.

תמר גוז'נסקי: האם יש מדיניות אחת בדרום?

ישראל בודיק: אמורה להיות אחת.

תמר גוז'נסקי: אנחנו נבדוק את הנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה ממהרת לישיבת סיעה.

תמר גוז'נסקי: היא תאמר כמה מלים ואחר-כך נשמע את אורחינו הנכבדים.

חוסניה ג'בארה: גברתי היושבת-ראש, אני קודם כל מברכת אותך על הקמת הוועדה הזאת.

חוסניה ג'בארה: אני מאוד מצטערת, ואני חוזרת על כך שוב ושוב, שכל עוד מדובר בכינוס ועדות העוסקות במגזר הערבי אני לא רואה נציגים בכירים ממשרדי הממשלה, במיוחד נציגים מקבלי החלטות, עם כל הכבוד לנציגים שנמצאים איתנו.

תמר גוז'נסקי: יש פה נציגה אחת של משרד החינוך.

חוסניה ג'בארה: אני בסוף בטח אשמע ממנה שהיא צריכה להעביר את זה הלאה והיא לא תוכל לקבל החלטות בשולחן הזה שהיא מאשרת או לא מאשרת דבר.

חוסניה ג'בארה: במאחזים ובהתנחלויות דואגים שהילדים יקבלו את כל צרכיהם, ולא רק חינוך.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה שידאגו לישובים הלא מוכרים ולילדים בישובים הלא מוכרים לפחות כמו שדואגים במקומות אחרים.

חוסניה ג'בארה: מאוד הצטערתי לראות שהגיע הבוקר למשרדי, אחרי פנייה ששלחתי, מכתב ממפקח איזור המרכז על העברת מורה שעובדת במקום מסויים אחרי 10 שנות לימוד למקום מגוריה.

חוסניה ג'בארה: הופתעתי לראות את תשובת המפקח לפיה עלי לשלוח את הפנייה ללשכת השרה והמנכ"לית כי יש להם הנחיה שרק השרה והמנכ"לית צריכות לטפל בדברים האלה.

חוסניה ג'בארה: כשמדובר על העברת מורה במגזר הערבי, ששירתה 10-11 שנים במקום מסויים, מדוע צריכים לחזור לשרה או למנכ"לית?

חוסניה ג'בארה: אני מתפלאת על ההתייחסות הזאת כלפי המגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: שמעתי את השרה מדברת על הוצאות מול תוצאות.

חוסניה ג'בארה: אני מאוד מצטערת שההוצאות האלה הולכות לכיוון מסויים ושהתוצאות יוצאות מכיוון מסויים.

חוסניה ג'בארה: צריכות ההוצאות ללכת לכל הכיוונים.

חוסניה ג'בארה: יש לדאוג לכך שכל ילדי ישראל כאחד יקבלו אותו שירות.

חוסניה ג'בארה: תודה רבה.

חוסניה ג'בארה: אני מתנצלת.

דחללה אבו ג'רדיד: אני מברך את הוועדה.

דחללה אבו ג'רדיד: אני חושב שצריך להחליף את מר שוחט ("שוקי") עם החבר'ה שנמצאים איתו במשרדו בבאר-שבע.

דחללה אבו ג'רדיד: האנשים האלה פועלים כמו שלטון צבאי.

דחללה אבו ג'רדיד: אנחנו נמצאים תחת שלטון צבאי כבר 53 שנים.

דחללה אבו ג'רדיד: אי אפשר לחיות ככה.

דחללה אבו ג'רדיד: אנשים כבר הגיעו למעלה לירח ואנחנו עוד נמצאים למטה, לא יכולים לחיות כמו בני אדם.

דחללה אבו ג'רדיד: לא בתי-ספר, לא גנים.

דחללה אבו ג'רדיד: אנחנו רק שומעים בעיתונות ובטלוויזיה וברדיו, בניירות שמפזרים, אבל איפה זה?

דחללה אבו ג'רדיד: באיזה כיוון?

דחללה אבו ג'רדיד: למתנחלים - כן.

דחללה אבו ג'רדיד: ליהודים - כן.

דחללה אבו ג'רדיד: לישובים המוכרים - כן.

דחללה אבו ג'רדיד: אנחנו כאילו לא מוכרים.

דחללה אבו ג'רדיד: למה לא מוכרים?

דחללה אבו ג'רדיד: יש לי תעודת זהות ישראלית, יש לי פנקס מילואים ואני עושה שירות מילואים וממלא את כל חובותי.

דחללה אבו ג'רדיד: למה שלא אהיה מוכר?

דחללה אבו ג'רדיד: יש לי רכב ישראלי, יש לי אזרחות, יש לי דרכון.

דחללה אבו ג'רדיד: אז למה אני לא מוכר?

דחללה אבו ג'רדיד: כי רשום שמוצאי הוא מירדן או ממצרים?

דחללה אבו ג'רדיד: שלא יגידו שאני לא מוכר.

דחללה אבו ג'רדיד: למה לא מוכר?

סולטאן אבו-עבייד: אני מאגודת הנגב ומהרשת לקידום הגיל הרך בנגב.

סולטאן אבו-עבייד: הציורים שאתם רואים פה הם ציורים של ילדים מגני ילדים טרום-חובה שהוקמו על-ידי הרשת.

טלב אלסאנע: הם מציירים כמו הילדים בכפרים המוכרים.

טלב אלסאנע: מתברר שהם מוכשרים.

סולטאן אבו-עבייד: אלה ציורים של ילדים שמציירים כמו כל הילדים בכל מקום בעולם.

סולטאן אבו-עבייד: חבל שלא נותנים להם הזדמנות להביע את עצמם, להביע את רגשותיהם, ליצור, להיות יותר יצירתיים.

סולטאן אבו-עבייד: היום אנחנו חיים בעידן של יצירתיות.

סולטאן אבו-עבייד: כל יום וכל רגע נוצר משהו חדש.

תמר גוז'נסקי: כמה גנים הרשת שלכם מפעילה?

סולטאן אבו-עבייד: ברשת שלנו יש 11 גני ילדים, כולם בגילאי 3-4.

סולטאן אבו-עבייד: אנחנו פועלים מאז שנת 1987.

סולטאן אבו-עבייד: חבל שהמבנים שלנו הם כמו שראיתם אתמול בביקור ושהגננות אינן מוסמכות.

סולטאן אבו-עבייד: עשינו מאמצים גדולים מאוד כדי להכשיר אותן ושיידעו לפחות לעבוד עם הילדים.

סולטאן אבו-עבייד: אתם ביקרתם לפחות בגן אחד.

סולטאן אבו-עבייד: אני חושב שהגננות שלנו לא נופלות ברמתן מגננות בעלות הסמכה פורמלית משום שאנחנו השקענו בהן הרבה מאוד.

סולטאן אבו-עבייד: חבל שמשרד החינוך לא מכיר בגננות האלה ולא מוכן אפילו לקבל אותן להכשרה, בזמן שפתחו גנים חדשים על-ידי משרד החינוך וקיבלו גננות חדשות להכשרה, 77 גננות, במכללת קיי ובמכללת אחווה.

סולטאן אבו-עבייד: איזה קריטריונים נדרשים על-ידי המשרד ולמה לא מוכנים שהגננות שיש לנו ישלחו להכשרה?

תמר גוז'נסקי: מה הקריטריונים?

סולטאן אבו-עבייד: אין קריטריונים לגבי גננת שמועסקת על-ידי משרד החינוך.

סולטאן אבו-עבייד: הקריטריון היחידי הוא שביקשו תעודת בגרות מלאה.

סולטאן אבו-עבייד: בפועל לחלק גדול מהקבוצה הזאת של 77 נשים הלומדות להיות גננות, שהומלצו על-ידי המועצות המקומיות ומועסקות על-ידי משרד החינוך, אין אפילו תעודת בגרות.

סולטאן אבו-עבייד: חלק מהן התקבלו - מותר לי להגיד פה - על-פי המלצה של מנהל או ראש מועצה בהתאם לאיך שהצביעו עבורו בבחירות.

סולטאן אבו-עבייד: זה המפתח היחידי.

סולטאן אבו-עבייד: אנחנו אומרים שטוב שמשרד החינוך יקבע קריטריונים מסויימים.

סולטאן אבו-עבייד: דיברתי עם גברת ג'יהאד גושה-עיראקי כבר לפני שנה, 3 שנים ו-4 שנים.

סולטאן אבו-עבייד: אמרתי שאנחנו קבוצה מיוחדת וצריך להכשיר גננות ולכן יש לקבוע קריטריונים.

סולטאן אבו-עבייד: נכון שטוענים שזה מוריד את רמת החינוך, אבל אין לנו גננות מוסמכות לגיל הזה.

טלב אלסאנע: הן מוכשרות ולא מוסמכות.

טלב אלסאנע: בדרך כלל זה הולך הפוך, מוסמכים ולא מוכשרים, מוכשרים ולא מוסמכים.

סולטאן אבו-עבייד: הצענו שתוקם ועדה, שיהיו בה אנשי ציבור לצד אנשי משרד החינוך ושייבנו קריטריונים שיהיו מקובלים ומתאימים לאוכלוסיה.

סולטאן אבו-עבייד: הקריטריונים שהיום משרד החינוך מבקש זה תעודת בגרות וציון 75 ומעלה במבחן סף.

סולטאן אבו-עבייד: אנו טוענים שמבחן הסף הזה כלל לא מתאים לאוכלוסיה שלנו.

סולטאן אבו-עבייד: המבחן הזה הוא תלוי תרבות, הוא מתורגם מעברית לערבית.

סולטאן אבו-עבייד: רוב הבנות והבנים נופלים במבחן הזה ולא מתקבלים.

סולטאן אבו-עבייד: אלה שקצת מקלים להם את תנאי הקבלה, כשהם נכנסים לאוניברסיטה למשל הם מצליחים.

סולטאן אבו-עבייד: חבל ששמים מחסום כזה בפני כוח אדם רב מאוד שיכול להיות מוכשר.

סולטאן אבו-עבייד: מצד שני אנחנו גם מבקשים שמשרד החינוך יקצה תקציבים להכשרה.

סולטאן אבו-עבייד: לפי מיטב ידיעתי המכללות, גם מכללת קיי וגם מכללת אחווה, מוכנות לפתוח עוד כיתות אם יהיו להן תקציבים.

תמר גוז'נסקי: תיכף אנחנו נשמע מגברת ג'יהאד גושה-עיראקי.

סולטאן אבו-עבייד: אני חושב שהנושא העיקרי הוא ההכשרה, עוד לפני המבנים, הכסאות והשולחנות.

סולטאן אבו-עבייד: זה הנושא שאותו רציתי להדגיש.

סולטאן אבו-עבייד: אני רוצה להציע לחברי הכנסת הערבים מכל הסיעות להקים איזה שדולה בתוך הכנסת למען ילדי הערבים בכלל והבדואים בפרט.

מוחמד ברכה: למה רק ערבים?

סולטאן אבו-עבייד: אתם מייצגים את האוכלוסיה הערבית.

סולטאן אבו-עבייד: אתה נבחרת על-ידי האוכלוסיה הערבית ועל-ידי מיעוט מהאוכלוסיה היהודית.

תמר גוז'נסקי: שדולות לא נקים בישיבה הזאת.

מוחמד ברכה: למה שלא נקים שדולה של ערבים ויהודים ביחד?

סולטאן אבו-עבייד: לא אמרתי שבתוך השדולה לא יהיו יהודים.

סולטאן אבו-עבייד: אני מבקש שתיקחו יוזמה.

סולטאן אבו-עבייד: אנחנו מוכנים לתמוך בכם.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להגיד בתגובה לזה שני דברים.

תמר גוז'נסקי: אחד, משרד הבריאות, שמודע למחסור החמור באחיות ובקלינאי תקשורת, עשה כעת צעדים מאוד חשובים, יחד עם אוניברסיטת באר-שבע.

תמר גוז'נסקי: הם עשו תנאי קבלה מיוחדים לצעירות בוגרות תיכון בדואיות, עם תוכנית לימודים מיוחדת, בדיוק כדי לתת להם את ההזדמנות לקפוץ מעל המחסום הזה וללמוד.

תמר גוז'נסקי: בסופו של דבר אנחנו מוכרחים שיהיה כוח עבודה מקומי שמכיר את התרבות ואת השפה והוא חלק מהאיזור.

תמר גוז'נסקי: אנחנו גם רוצים לראות בגנים ובכל השירותים האלה הזדמנות להעלות את החברה כולה.

תמר גוז'נסקי: זה לא רק ללמד ילדים.

תמר גוז'נסקי: הדבר השני, אני מוכרחה לספר על ביקור שערכתי בגן עם מר סולטאן אבו-עבייד לפני 5-7 שנים.

תמר גוז'נסקי: זה היה משהו ראשוני וחלוצי לגמרי.

תמר גוז'נסקי: המקום היה מאוד מסכן פיסית, רחוק מלהיות מפואר אך בתוכו היו דברים מאוד יפים.

תמר גוז'נסקי: היה ילד אחד עם עיניים בורקות ואני שאלתי אותו איך הוא מגיע לגן.

תמר גוז'נסקי: אני התכוונתי שהוא יגיד לי מי מביא אותו לגן, אביו או אימו, ואם הוא הולך ברגל.

תמר גוז'נסקי: הילד הזה, שהיה בן 4, הסתכל לי ישר בעיניים ואמר: אני מגיע לגן כמו אריה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזה מה שעשה לו הגן.

תמר גוז'נסקי: הגן נתן לו תחושה שהוא ראשון בין כולם, שהוא נפלא, שהוא כזה חשוב.

תמר גוז'נסקי: מאז אני לא יכולה לשכוח את האמירה הזאת של הילד.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהחלוציות של אלה שפתחו גנים כשמשרד החינוך עוד לא חשב על זה וכשעוד לא היה חוק, זה בעצם סלל את הדרך ויצר אווירה ועל זה נאמר תודה רבה.

עסאם מח'ול: אתמול השתתפתי בסיור של הוועדה בנגב.

עסאם מח'ול: אני רוצה בראשית דברי לברך, לא רק מן השפה אל החוץ, גם את הרשת לקידום הגיל הרך וגם את המועצה האיזורית לכפרים הבלתי מוכרים.

עסאם מח'ול: לא מכיוון שהם מתעניינים אלא מכיוון שבסופו של דבר הם מנהלים מאבק ארוך שנים, עיקש וקשה, שכבר אפשר לראות בו תוצאות.

עסאם מח'ול: אפשר גם להסיק את המסקנה שזו הדרך: גם ליצור עובדות בשטח, גם להמשיך ולהעלות את הנושא הזה, לא כנושא של הערבים אלא כנושא של החברה הישראלית, שצריכה לתת עליו תשובה.

עסאם מח'ול: זה נושא שדרכו ניתן לראות את הפנים של הדמוקרטיה הישראלית.

עסאם מח'ול: אני חושב שזאת החשיבות וזאת העוצמה של העמדת הנושא הזה, גם כאן, גם בוועדת החינוך והתרבות וגם בכלל.

עסאם מח'ול: אנחנו צריכים לצאת מנקודת מוצא שהדבר אפשרי, שהמערכה הזאת יכולה להיות מערכה מנצחת של הכפרים הבלתי מוכרים, של הילדים הבלתי מוכרים בעצם.

עסאם מח'ול: זאת הגישה שגם יכולה לחשוף את האמת מאחורי הקשיים שעומדים בפני שינוי המציאות האכזרית הזאת כלפי הילדים הערבים בנגב, ובמיוחד בכפרים הבלתי מוכרים.

עסאם מח'ול: השאלה האמיתית היא האם אפשר להפריד את העניין של הילדים והחינוך, הגיל הרך והגנים, מהשאלה הבסיסית שמרחפת מעל כולם בכפרים האלה, שאלת אי-ההכרה.

עסאם מח'ול: כאשר אנחנו מדברים על רשות החינוך, השאלה היא האם הרשות הזאת עומדת לצד הצרכים החינוכיים של הילדים הערבים בנגב, או לצידה של המדיניות של אי-הכרה.

עסאם מח'ול: האם נקודת המוצא שלה היא איך להבטיח שהילדים האלה יקבלו את זכויותיהם, או להיות מכשול כך שהילדים לא יוכלו לקבל את זכויותיהם.

קריאה: התשובה ידועה.

עסאם מח'ול: נכון, היא ידועה, ולכן צריך לשאול את השאלה הזאת.

עסאם מח'ול: אי אפשר לקפוץ מבלי להעמיד את השאלה הזאת, מה המשימה שעומדת בפני מר שוחט במקרה הזה, או אחרים, או רשות החינוך כרשות.

עסאם מח'ול: אני חושב שחשוב שהוועדה הזאת וועדות אחרות ובמות אחרות בכנסת יעמידו את השאלה הזאת.

עסאם מח'ול: סימן השאלה צריך להיות האם יש מקום כיום לרשות חינוך כזאת שתנהל את ענייני הבדואים, או שהבדואים בנגב יהיו חלק ממדינת ישראל סוף-סוף ויתנהלו על-ידי משרד החינוך ישירות.

עסאם מח'ול: אני חושב שזאת שאלת המפתח.

עסאם מח'ול: התשובה לשאלה לצד מי עומדת רשות החינוך היא שהם לא עומדים לצד הילדים ולא לצד הכפרים ולא לצד הצרכים החינוכיים.

עסאם מח'ול: כל מה שאנחנו נעשה, סופו צריך להיות ביטול המסגרות הייחודיות האלה, שקראת להן ממשל צבאי, וניהול החיים והחינוך של הילדים בנגב דרך מדינת ישראל.

עסאם מח'ול: אי אפשר להשלים עם הטענה שאין תקציב להקמת 50 או 70 גני ילדים תוך 5 שנים.

עסאם מח'ול: הבעיה היא לא תקציבית, זה שקר גס.

עסאם מח'ול: הנה אנחנו רואים איך יש תקציב להקים גנים במקום לא נחוץ.

עסאם מח'ול: השאלה היא איך אנחנו מפגישים את הילד והצרכים של הילד עם הגן שהקימו, ואיך יקימו את הגן במקום שבו יש ילדים.

תמר גוז'נסקי: לגבי שאלת המעמד של הכפרים והחינוך: אני בעד זה שתיפתר שאלת המעמד.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהגיע הזמן להכיר בכל הישובים האלה ולאפשר להם להיות חלק מהמערך המוניציפלי.

תמר גוז'נסקי: אבל אני מציעה שאנחנו נדרוש לפתור את בעיית החינוך גם אם עדיין לא פתרו את בעיית הקרקעות.

תמר גוז'נסקי: יכול להיות שבעיית הקרקעות תימשך עוד 50 שנה, אני לא יודעת.

תמר גוז'נסקי: אנחנו רוצים להפריד את זה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו רוצים להדגיש שזכויות הילדים הן עכשיו והיום.

תמר גוז'נסקי: גם אם לא יפתרו את בעיית הקרקעות, זה נראה לי חשוב מאוד.

טלב אלסאנע: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, לדעתי גם אתמול וגם היום אנחנו עדים לדבר שהוא סימפטום של הבעיה, וזה חוסר שיתוף הפעולה של רשות חינוך הבדואים.

טלב אלסאנע: אם מר שוחט לא מוכן לשתף פעולה עם ועדה של הכנסת אז אנחנו יכולים להבין את התלונות של התושבים.

טלב אלסאנע: אם הוא מרשה לעצמו לצפצף על חברי כנסת ועל הכנסת, מכך אנחנו יכולים להסיק איך הוא מתייחס לאנשים.

טלב אלסאנע: לא יהיה שינוי כל זמן שזאת התפיסה, שזאת המנטליות.

טלב אלסאנע: אנחנו צריכים לומר בצורה חד-משמעית, אי אפשר לקיים דיון לא אפקטיבי ולכן צריך לפנות ליושב-ראש הכנסת, לאלץ את משרד החינוך להופיע בפני הוועדה כך שנוכל לקיים באמת דיון רציני בעניין הזה.

טלב אלסאנע: שינוי האדם יכול לגרום לשינוי במדיניות (יתכן גם שהוא ישנה את הגישה שלו).

טלב אלסאנע: הבעיה הראשונה היא הגישה והאדם שעומד בראש רשות חינוך הבדואים, שחש עצמו האפוטרופוס, המחליט מה טוב לאנשים.

טלב אלסאנע: יושבים במשרדי הממשלה, יושבים יהודים עם יהודים ומחליטים מה טוב לבדואים, מבלי לשאול את דעתם.

טלב אלסאנע: שייתנו לאנשי האיזור להיות שותפים, שישמעו את דעתם.

טלב אלסאנע: יש בין הבדואים אנשים שמתבטאים בצורה מצויינת, אז שישמעו מה הם רוצים.

טלב אלסאנע: דבר שני, העקרון המנחה צריך להיות טובת הילד.

טלב אלסאנע: טובת הילד לדעתי צריכה להישקל במנותק מכל הפוליטיקה שמתנהלת בעניין הקרקעות והכרה בישובים ומכל דבר אחר.

טלב אלסאנע: העניין של החינוך צריך לעמוד במדרגה העליונה בסולם העדיפויות.

טלב אלסאנע: הכל מתחיל ומסתיים בחינוך.

טלב אלסאנע: כשיש חינוך אז אפשר להתמודד טוב יותר עם הבעיות והאתגרים.

טלב אלסאנע: הלוואי ונצליח לאלץ אותם, לא לעשות איזה קפיצת מדרגה עצומה אלא ליישם מה שקיים, מה שאפשרי, בצורה יעילה.

טלב אלסאנע: החליטו על הקמת 157 גני טרום-חובה.

טלב אלסאנע: צריך להתחיל לבנות אותם, אבל גם לבנות אותם במקום הנכון.

טלב אלסאנע: לא לבנות אותם כפי שבנו, כאשר אף אחד לא מגיע אליהם, כאילו לא נעשה כלום.

טלב אלסאנע: אם נצליח: א) לגרום לשינוי ברשות החינוך לבדואים; ב) לגרום לשינוי המדיניות, להעמיד את טובת הילד במקום הראשון בסולם העדיפויות; ג) ליישם מה שיש בצורה אפקטיבית - אם נצליח לקדם את שלושת הדברים האלה לדעתי נוכל להגיד שיש לנו הצלחה.

ג'יהאד גושה-עיראקי: לי כואב מה שכואב לכולם.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני אחראית על הנושא הזה ואני רוצה לקדם אותו.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אם אני לא אקדם אותו אז אני אחטא לתפקידי.

ג'יהאד גושה-עיראקי: זה חייב להיות ברור.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני יודעת שיש הרבה דברים שלדאבוני אינם תלויים גם במשרד החינוך והם עניין של מדיניות.

ג'יהאד גושה-עיראקי: במשרד החינוך, אני לפחות משתדלת לעשות מה שאני יכולה כדי לקדם את הנושאים.

ג'יהאד גושה-עיראקי: יש לנו 148 גני חובה בכל המגזר ו-156 גנים לגילאי 3-4.

ג'יהאד גושה-עיראקי: את הנתונים האלה לקחתי מהמפקחות ואני חושבת שהם נתונים אמיתיים.

ג'יהאד גושה-עיראקי: כשאני מסתכלת עליהם, אני רואה התקדמות ביחס לשנה שעברה ולפני שנתיים.

ג'יהאד גושה-עיראקי: השאלה היא האם ההתקדמות מספיקה.

ג'יהאד גושה-עיראקי: לדעתי לא, כי צריך הרבה יותר.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אבל בכל זאת יש התקדמות.

ג'יהאד גושה-עיראקי: לגבי הכשרת גננות: דעתי ידועה גם למר סולטאן אבו-עבייד ולכולם.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני לא בעד לעשות הנחות בנושא הרמה של עובדות ההוראה.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני חושבת שאם הרמה של הגננת שאותה אנחנו מכשירים, שתהיה גננת ל-30 שנה, לא תהיה טובה, אנחנו לא נפיק את מה שאנחנו צריכים להפיק מהחינוך בגיל הרך.

תמר גוז'נסקי: איך עוברים את המשוכה, שאין גננות?

טלב אלסאנע: מעסיקים אותן ללא הסמכה.

ג'יהאד גושה-עיראקי: עכשיו יש יותר בנות שהן בוגרות בית-ספר תיכון ויש להן תעודת בגרות.

ג'יהאד גושה-עיראקי: גם אתמול אמרתי שאפשר לפתוח יותר כיתות להכשרת גננות.

תמר גוז'נסקי: כמה לומדות השנה?

ג'יהאד גושה-עיראקי: 77.

ג'יהאד גושה-עיראקי: זה מצב די טוב.

סולטאן אבו-עבייד: בכל שנה מתווספת הכשרה תוך כדי עבודה.

טלב אלסאנע: כמה ילדים נכנסים כל שנה למערכת?

טלב אלסאנע: אולי 5,000.

סולטאן אבו-עבייד: יש שעובדות בבוקר ולומדות אחר-הצהרים.

ג'יהאד גושה-עיראקי: נאלצו לעשות את זה כי לא היה כוח הוראה.

ג'יהאד גושה-עיראקי: לקחו את הטובים ביותר ומכשירים אותם תוך כדי עבודה.

ג'יהאד גושה-עיראקי: כמו כן יש עוד כתה אחת שלומדת בשעות היום.

סולטאן אבו-עבייד: אבל תגדירו את הקריטריונים כדי שאני אדע את מי לשלוח ואת מי לא לשלוח.

סולטאן אבו-עבייד: מה הקריטריונים להכשרה?

ג'יהאד גושה-עיראקי: לא יקבלו מי שאין לה תעודת בגרות.

סולטאן אבו-עבייד: ואם אני אביא לך עכשיו כמה בנות שמתאימות לקריטריון הזה?

סולטאן אבו-עבייד: אני רוצה שהן ימשיכו ללמוד.

ג'יהאד גושה-עיראקי: תביא אותן.

ג'יהאד גושה-עיראקי: בוגרות כתה י' או כתה ט', זה פשוט לא הולך.

סולטאן אבו-עבייד: מי מציע את אלה?

ג'יהאד גושה-עיראקי: הגננות שפגשנו אתמול לא היו בוגרות יב'.

ג'יהאד גושה-עיראקי: ראיתי אותן בסיור ושאלתי אותן.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני רוצה כוח-אדם טוב.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני לא רוצה כוח-אדם חצי-חצי.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני חושבת שאתם גם לא תרצו כוח-אדם חצי-חצי, סוג ב'.

סולטאן אבו-עבייד: אבל איזה אופציה יש לי?

סולטאן אבו-עבייד: יש לנו גננות מוכשרות.

סולטאן אבו-עבייד: אני מבקש שהגננת לא תתחיל לעבוד לפני שיכשירו אותה אלא אני רוצה שמעתה תהיה תוכנית עבודה ברורה למשרד החינוך לגבי מה שיקרה בעוד 10 שנים.

סולטאן אבו-עבייד: כבר היום במערכת החינוך יש מחסור של 1,000 מורים.

סולטאן אבו-עבייד: איפה התוכנית ארוכת הטווח?

סולטאן אבו-עבייד: לא ברור לנו מה משרד החינוך מתכוון לעשות בעניין ההכשרה כדי לסגור את המחסור הזה.

תמר גוז'נסקי: הבנתי שמר סולטאן אבו-עבייד מתכוון למכללות שבוגרות תיכון יגיעו אליהן ללימודים רגילים.

תמר גוז'נסקי: לא לימודים תוך כדי עבודה.

תמר גוז'נסקי: הוא מציע להכשיר כל שנה למשל 50, לחפש אותן, למצוא אותן בין בוגרות התיכון ולתת להן תמריצים לסיים את הלימודים - ויש שיטות ידועות למתן תמריצים - כי יש בעיה שהן מתחילות ולא מסיימות.

תמר גוז'נסקי: תמצאו דרך לתת תמריצים והקלות.

תמר גוז'נסקי: הוא מדבר על כך שצריך לקחת כבר את בנות ה-18 ולהגיד שבעוד 5 שנים יהיו לנו כך וכך גננות.

ג'יהאד גושה-עיראקי: לוקחים את כל בנות ה-18 שגמרו 12 שנות לימוד שיש להן את הכישורים.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אבל אם אנחנו צריכים כוח אדם בשטח, מה נעשה?

תמר גוז'נסקי: הוא לא מתנגד לזה.

תמר גוז'נסקי: הוא מציע לעשות את זה במקביל.

ג'יהאד גושה-עיראקי: כל אחת שיש לה את הכישורים תוכל להיכנס למכללה.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אתמול אמרתי: תביאו רשימה של כל הבנות שיש להן את הכישורים ואנחנו נדאג שהן תעבורנה הכשרה.

סולטאן אבו-עבייד: בשנה שעברה הגשנו רשימה של 74 נשים.

סולטאן אבו-עבייד: הקריטריון היחיד שבעטיו הן לא יכלו לעבור הוא הדרישה לציון 80, ואחר-כך ירדו ל-75, במבחן הסף.

סולטאן אבו-עבייד: לא היתה בעיה של תעודות בגרות.

סולטאן אבו-עבייד: הן היום ללא שום הכשרה.

סולטאן אבו-עבייד: הבנות החדשות שנכנסו עכשיו למכללות, הבנות שקיבלו המלצות על-ידי מנהלי מחלקות חינוך או על-ידי ראשי מועצות, כל מי שקיבלה המלצה נשלחה למפקחת והמפקחת הכניסה אותה להכשרה, בלי שום קריטריונים.

סולטאן אבו-עבייד: אני אומר לך את זה באחריות.

ג'יהאד גושה-עיראקי: תביא לי דוגמאות.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני לא יכולה לדבר בצורה כזאת.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני גם נלחמת בזה.

סולטאן אבו-עבייד: אני אביא לך.

סולטאן אבו-עבייד: בשנה שעברה סיכמנו איתך ועם גברת דליה לימור - יש לנו את הפרוטוקולים - שנקים ועדה שתקבע קריטריונים שיהיו קבילים, גם על המשרד וגם על השטח.

סולטאן אבו-עבייד: בסופו של דבר אני לא יודע איך זה טופל.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני עכשיו לא מתווכחת איתו.

תמר גוז'נסקי: המסר שלנו הוא שמאחר ובמצוקתה המערכת מקבלת בוגרות ט', י' וכן הלאה ועושה להן הכשרה תוך כדי העבודה ---

שמוליק דוד: היא לא מקבלת אותן.

שמוליק דוד: היא מייצרת אותן.

שמוליק דוד: זה בדיוק העניין.

שמוליק דוד: היא גורמת לכך שיהיו בוגרות ברמה לא משופרת אז קשה לה לקבל אותן למקצוע הזה.

שמוליק דוד: תסתכלו על נתוני הבגרות.

שמוליק דוד: מה זה 13% מקבלי תעודת בגרות?

שמוליק דוד: באיזה בית-ספר אחר באוכלוסיה היהודית היה מנהל מחזיק מעמד יומיים עם 13% הצלחה בבגרות?

תמר גוז'נסקי: הבקשה היא כזאת, דווקא כדי להעלות את רמת ההוראה בגני הילדים, לחשוב על כך שתהיה עדיפות לבוגרת יב' עם תעודת בגרות.

תמר גוז'נסקי: אבל לכם יש את המחסום של 80 נקודות או 75 נקודות במבחן הסף.

תמר גוז'נסקי: המחסום הזה הוא כנראה בלתי ישים והוא גורם לכך שעשרות בנות שהן בוגרות תיכון לא יכולות להתקבל ללימודים.

תמר גוז'נסקי: יכול להיות שאתם צריכים לתת להם עוד שנה לימודים.

תמר גוז'נסקי: יכול להיות שצריך לתת להם עוד איזה הכשרה.

ג'יהאד גושה-עיראקי: עושים להם שנה מכינה.

תמר גוז'נסקי: יש כל מיני דברים שניתן לעשות.

תמר גוז'נסקי: בוגרות יב' עם תעודת בגרות צריכות להיות בקדימות, לפני אחרות שמגיעות בלי אותם כישורים.

תמר גוז'נסקי: זה המסר של מר סולטאן אבו-עבייד.

תמר גוז'נסקי: הוא אומר שאם זאת תהיה המדיניות של המשרד והוא לא יכנס ללחצים, התוצאה תהיה כוח הוראה טוב יותר.

תמר גוז'נסקי: גברת ג'יהאד גושה-עיראקי, מה מערכת היחסים שלך עם מר שוחט?

תמר גוז'נסקי: מי כפוף למי?

ג'יהאד גושה-עיראקי: הקשר שלי הוא עם מנהלת המחוז, גברת עמירה חיים.

תמר גוז'נסקי: האם אין לך קשר ישיר עם מר שוחט?

ג'יהאד גושה-עיראקי: אין לי קשר איתו.

סולטאן אבו-עבייד: גברת גושה-עיראקי אחראית מבחינת פיקוח על גני הילדים שמר שוחט פותח, על משלוח המפקחות ועל הגננות עצמן.

סולטאן אבו-עבייד: הרשות היא כאילו המועצה המקומית שמכינה את התשתית למבנים ולציוד.

סולטאן אבו-עבייד: אבל עכשיו הרשות נכנסת לכל מקום.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני רוצה להבהיר שאני אחראית פדגוגית ולא אחראית על מינהל ופיתוח.

ג'יהאד גושה-עיראקי: לא תמיד נותנים לי אפשרות להתבטא בקשר למינויים.

ג'יהאד גושה-עיראקי: לפעמים המינויים הם לא הכי מתאימים.

ג'יהאד גושה-עיראקי: לא תמיד זה מה שאני חושבת שיהיה מתאים.

חיר אלבז: אני מבקש להוסיף עוד מימד נוסף לוויכוח.

חיר אלבז: נושא הרווחה פה נשכח.

חיר אלבז: לא צריך לפטור אותו.

תמר גוז'נסקי: אנחנו נגיע גם לרווחה.

ג'יהאד גושה-עיראקי: גם הפיקוח על גני הילדים וגם ההדרכה הוא לא כוח מספיק מיומן וטוב שיכול לקדם.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אין לנו מפקחות.

ג'יהאד גושה-עיראקי: יש 3 נשים העובדות בתקן הדרכה.

ג'יהאד גושה-עיראקי: יחסית זה בסדר, צריך רק עוד אחת.

ג'יהאד גושה-עיראקי: כמו כן צריך כמובן מפקחות.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני חושבת שצריך לעשות מכרז למפקחות.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אם נעשה מכרז, אני חושבת שכוח הפיקוח יהיה יותר טוב כי לא ייכנסו שיקולי דעת אחרים.

נבהאן מכאוי: התפקיד שלך הוא לקחת את שלוש הבנות שעובדות כאילו כמפקחות אבל על דרג של מדריכות, לפחות לקחת אחת, ואז אנחנו אל"ף מעלים את הרמה ובי"ת, גם מתגברים את העבודה שלהן ואת הפיקוח.

נבהאן מכאוי: אז יהיה להן כוח להגיד מי היא גננת מתאימה ומי לא מתאימה.

נבהאן מכאוי: בתור מדריכות אין להן סמכויות.

ג'יהאד גושה-עיראקי: גם כמדריכות יש להן סמכות כזאת אבל צריך שיהיו להן כלים להעריך את עבודת הגננות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו רוצים אישיות בעלת סמכות שתגיד: גננת טובה, גננת לא מתאימה.

תמר גוז'נסקי: שהיא תוכל להעיר הערות, שקולה יישמע.

ג'יהאד גושה-עיראקי: זה בעיה של ועדת החינוך של הכנסת.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אני כבר כמה שנים מבקשת פיקוח.

נבהאן מכאוי: כאזרח במדינה זאת אני ממש מתבייש בעצמי, ואני חושב שגם באנשים אחרים, לגבי היחס של משרד החינוך אל האזרחים.

נבהאן מכאוי: אני תומך במה שאומרת גברת ג'יהאד גושה-עיראקי ובמה שאומר מר סולטאן אבו-עבייד.

נבהאן מכאוי: שלא יהיה לכם רושם מוטעה, אנחנו רוצים איכות ולא כמות.

נבהאן מכאוי: אנחנו לא מתפשרים על גננות.

נבהאן מכאוי: עברנו תהליך מאוד קשה עם המחוז, כשבדקה ה-99 "סידרו" אותנו.

נבהאן מכאוי: הבאנו רשימה לאחר שחרשנו את הנגב ואז מר משה שוחט וכן המפקחים והמפקחות התערבו.

נבהאן מכאוי: מה היה התנאי הקריטי?

נבהאן מכאוי: המלצה על-ידי אחד המפקחים או על-ידי מפקח מתאם.

נבהאן מכאוי: ואז כל מה שעבדנו מול האגף פשוט קרס.

נבהאן מכאוי: אני עושה חשבון מאוד פשוט.

נבהאן מכאוי: בכפרים המוכרים יש 86 גנים.

נבהאן מכאוי: בתוך תהליך ההכשרה תוך עבודה יש 77 בנות, כלומר ההנחה היא שרק 9 בנות מכלל אלה שעובדות הן מוסמכות, כי השאר עוד לא הוסמכו.

נבהאן מכאוי: אנחנו כבר יוצרים כרגע בעיות לעוד 10 שנים ואז עוד 10-12 שנים לא נגיע לתעודת הבגרות המיוחלת שאנחנו רוצים להגיע אליה.

נבהאן מכאוי: שלא תבינו לא נכון, אנחנו כן רוצים איכות.

נבהאן מכאוי: משרד החינוך בקטע הזה שם מקלות בגלגלים במקום לעזור.

נבהאן מכאוי: אתמול ראינו גנים בנגב שהם עדיין בהגדרה של גנים פרטיים.

נבהאן מכאוי: כפי שאמר מר סולטאן אל-עבייד, לפחות 2-3 גנים עומדים בסטנדרד, שאת אחד מהם ראינו אתמול באלהואשלה כמדומני.

נבהאן מכאוי: אני מבקש שמשרד החינוך ייקח חסות על אותם גנים, ייקח עליו את הגננת, את הטיפול, את הפיקוח, הכל.

נבהאן מכאוי: במקום שאנחנו כרשת נשקיע שם, נלך להשקיע במקום אחר שאין בו גני ילדים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להגיב על הנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: לפי הקצב הזה - אומרים שבשנה הבאה יפתחו 11 גנים - מדובר על כך שיעברו עוד 13 שנה עד שימלאו את הצרכים של היום.

קריאה: לא עם הגידול במגזר.

תמר גוז'נסקי: אם אני מוסיפה את הגידול במגזר, אנחנו מגיעים לכך שיושלם החסר אולי בעוד 20 שנה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שמשרד החינוך לא מתכוון ליישם את החוק הזה במשך 20 שנה, ואם הוא מתכוון - שיגיד את זה.

תמר גוז'נסקי: לפחות עד עכשיו הוא לא אמר את זה.

תמר גוז'נסקי: לגבי ההכרה: אני חושבת שהגנים האלה יכולים לעמוד בבדיקות של משרד הבריאות וכל יתר המשרדים.

תמר גוז'נסקי: אם יגידו להוריד את הכיור ב-20 סנטימטרים אז הם יורידו את הכיור ב-20 סנטימטרים.

תמר גוז'נסקי: לא זה הבעיה.

תמר גוז'נסקי: הבעיה היא שאחד התנאים של משרד החינוך להכרה בגן זה גננת מוסמכת.

תמר גוז'נסקי: משרד החינוך עצמו מפעיל גנים בלי גננת מוסמכת, בכמעט כל הגנים שלו אין גננת מוסמכת, אבל כשהוא צריך לתת הכרה לגן קיים הוא מציג את המכשול הזה של הימצאות גננת מוסמכת.

ג'יהאד גושה-עיראקי: זה לא בדיוק נכון.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אנחנו נותנים אישור בתנאי שהגננת נמצאת בלימודים.

ג'יהאד גושה-עיראקי: אם היא תלמד, אנחנו ניתן לה אישור.

ג'יהאד גושה-עיראקי: זה אישור על תנאי.

תמר גוז'נסקי: הכרה זה כסף.

תמר גוז'נסקי: נניח שבמקום הזה עדיין לא החילו את החוק, אז קיים הסידור הקודם שאומר שכר לימוד מדורג.

תמר גוז'נסקי: בהתחשב ברמה הכלכלית של האוכלוסיה, סביר להניח שרובם ככולם יקבלו הקלות וישלמו בין 10%-20% משכר הלימוד.

תמר גוז'נסקי: ברגע שעמותה מפעילה גן, נניח שהוא עדיין לא גן רשמי אבל הוא עדיין מופעל, הם מקבלים כסף והם יכולים להפנות את התקציב שבו הם מפעילים היום את הגן כדי להפעיל משהו אחר.

תמר גוז'נסקי: יש פה כדור שלג, שברגע שיש לך הכרה בגן אחד אתה יכול לפתוח באותו כסף עוד גן.

תמר גוז'נסקי: משרד החינוך צריך להתייחס אל העמותות האלה לא כאל מתחרות אלא כאל משהו משלים, בינתיים, עד שמשרד החינוך ישלים את כל התוכניות שלו.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שיש פה דבר חשוב מאוד מבחינת המשרד ומבחינת הילדים האלה.

תמר גוז'נסקי: הילדים שם זכאים לקבל שכר לימוד מדורג.

תמר גוז'נסקי: זה שהם לא מקבלים, זה עוול, בנוסף לכל הילדים בדורות הקודמים שלא קיבלו.

ג'יהאד גושה-עיראקי: הנחיתי אותו אתמול מה לעשות וביקשתי מהמזכירה שתשלח לו את הטפסים כדי לנסות לקבל סמל גן.

מעיגל אלהוואשלה: אנחנו כבר שלחנו מכתבים למשרד החינוך וענו לנו תשובות לפיהן לא רוצים להכיר בכל הגנים האלה.

מעיגל אלהוואשלה: כבר שלחתי מכתבים 3 פעמים.

תמר גוז'נסקי: לא מכתבים.

תמר גוז'נסקי: טפסים.

תמר גוז'נסקי: זה משהו אחר.

מעיגל אלהוואשלה: גם טפסים אנחנו שלחנו.

מעיגל אלהוואשלה: הם לא רוצים לקבל.

תמר גוז'נסקי: תשלח לגברת ג'יהאד גושה-עירקי עותק של הטופס כדי שהיא תדע.

שמוליק דוד: אני רוצה להפתיע את הנוכחים כאן ולהגיד שלדעתי הצנועה הילדים בגיל הרך בנגב זכאים לחינוך חינם על-פי הדין הישראלי בהתאם להנחיות המנהליות הקיימות.

שמוליק דוד: למה?

שמוליק דוד: כי מרגע שהשר לשעבר שריד הנחה שמי שיזכה לחינוך יהיה אשכולות 1 ו-2 בסולם הסוציו-אקונומי, מובן מאליו שהם, שמצויים בתחתית הסולם, ואולי בתחתית החבית, זכאים לכך.

תמר גוז'נסקי: אתה יודע שהם בכלל לא בסולם.

שמוליק דוד: הם בהגדרה ראשונים לזכאים.

שמוליק דוד: לא צריכים לקבל את הטענה שהם לא בסולם.

שמוליק דוד: עם כל הכבוד ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה, היא לא קובעת שהם לא קיימים.

שמוליק דוד: היא יכולה לקבוע למשל שהם עשירים, אבל אני חושב שלא כך היא תקבע.

שמוליק דוד: אפשר לשאול אותה, יש נתונים רבים שלה ושל הביטוח הלאומי שיגדירו בדיוק באיזה עשירון הם נמצאים.

שמוליק דוד: גם לפי הדין המנהלי וגם לפי שיקול הדעת הסביר של כל בר-דעת אפשר לקבוע את זה בוודאות, ובוודאי לפי כללי הצדק הטבעי.

שמוליק דוד: אבל הזכות של הילדים האלה להיות מוכרים כעניים לא מוכרת.

שמוליק דוד: הטיעון הרשמי, שהם לא מצויים בסטטיסטיקה.

שמוליק דוד: זה לא שהם בעשירון אחר אלא הם פשוט לא מצויים בסטטיסטיקה.

שמוליק דוד: למצוקה שלהם אין אשכול.

שמוליק דוד: אנשי האשכולות של משרד החינוך מצאו וקבעו שהם שקופים ובלתי נראים והעוני שלהם לא ידוע לשלטונות.

שמוליק דוד: אני חושב שהוועדה הזאת או איזה גורם אחר לא צריכים לקבל את העמדה הזאת.

שמוליק דוד: צריך לתבוע מהמדינה.

שמוליק דוד: המדינה אינה יכולה לנהוג כראות עיניה ולא לראות את האנשים שחיים בשטח.

שמוליק דוד: מניעת השירותים היא אקט בלתי חוקי והוועדה יכולה לשקול אפילו פנייה לבג"ץ.

שמוליק דוד: הילדים האלה הם לא נטולי סטטוס.

שמוליק דוד: אלה לא ילדים שנחתו מהמאדים או מנוגה.

שמוליק דוד: אלה ילדים שצריכים לקבל את הזכויות שלהם ואי אפשר לטעון שבגלל שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לא כללה אותם בסקר כזה או אחר אז הם לא קיימים.

שמוליק דוד: אמנת האו"ם לזכויות הילד, בסעיף 2 שלה, שהוא סעיף מאוד מרכזי ובסיסי באמנה, קובעת שהחובה של המדינות החברות לתת את הזכויות לכל ילד בתחום שיפוטן ללא אפליה משום סוג שהוא, ללא קשר עם צבע, דת, מין וכולי.

שמוליק דוד: כמו כן נאמר שם שיש להבטיח שהילד מוגן מפני כל צורה של אפליה מענישה על יסוד מעמדם, פעילותם, השקפותיהם או אמונותיהם של הורי הילד, וגם מקום מגוריהם.

שמוליק דוד: באמנת האו"ם אין ילדים שקופים.

שמוליק דוד: כולם מוכרים.

שמוליק דוד: לעומת זה, אצל מר משה שוחט יש ילדים לא מוכרים וגם מועצות ההורים לא מוכרות.

שמוליק דוד: לא צריך לקבל ולהשלים עם המצב הזה.

שמוליק דוד: עם כל הכבוד למר שוחט, הוא לא מנהל את המערכת.

שמוליק דוד: צריכים להינקט צעדים.

שמוליק דוד: אני מציע לוועדה לתבוע ממשרד החינוך להבהיר את עמדתו באשר למיקומם האשכולי של הילדים האלה.

שמוליק דוד: הילדים האלה הם לא חוץ-אשכוליים.

שמוליק דוד: הם לא חוצנים, הם לא באו ממקום אחר.

שמוליק דוד: חוק זכויות התלמיד, שנחקק על-ידי אחת מוועדות הכנסת, אומר בצורה מפורשת, וצריך לנצל אותו בעניין הזה, שאפליה של תלמיד, ברישום תלמיד, קבלתו או הרחקתו ממוסד חינוך, בקביעת תוכניות לימוד ומסלולי קידום נפרדים, בקיום כיתות נפרדות, זו אפליה.

שמוליק דוד: צריכים לצאת נגד אפליה כזאת באופן שיטתי.

שמוליק דוד: זה לא דבר שצריך להשאיר אותו פתוח.

טלי חבצלת: אני נציגה של הסתדרות הפסיכולוגים ורוצה להביא את החלק המקצועי, אבל לאו דווקא את החלק המקצועי תיאורטי, כי אני בפועל גם מנהלת שירות פסיכולוגי במערכת החינוך ברהט.

טלי חבצלת: מזה שנה אנחנו מקימים שם שירות פסיכולוגי.

תמר גוז'נסקי: כמה פסיכולוגים יש ברהט?

טלי חבצלת: 5 פסיכולוגים בדואים.

טלי חבצלת: מר סולטאן אבו-עבייד הוא אחד מהם - הוא עוד מעט מסיים תואר שני באוניברסיטת בן-גוריון - ועוד 4 שלא הגיעו לכאן היום.

טלי חבצלת: כשאני מדברת על רהט, אני בעצם מדברת על עיר ממוסדת יחסית למגזר.

טלי חבצלת: אם המצב ברהט הוא קשה אז על אחת כמה וכמה בישובים הבלתי מוכרים.

טלי חבצלת: אנחנו מדברים כאן על הביצה והתרנגולת.

טלי חבצלת: אנחנו מדברים על הגיל הרך, על חשיבות ההתפתחות בגיל הרך.

טלי חבצלת: אם אנחנו רוצים דור של מחנכים, אנחנו צריכים לדאוג שיהיו להם גנים בגיל הרך, כי אחרת לא יהיו מחנכים בעוד 20 שנה.

טלי חבצלת: אבל יותר מזה, אני מדברת על אוכלוסיה של ילדים שבמגזר היהודי היו מגדירים אותם ילדים בסיכון לקשיים בהתפתחות תקינה.

טלי חבצלת: אני לא רוצה להזכיר לכם, אמנם זה היה ביום שבת, אבל שני ילדים טבעו בבור של ג'ורה.

טלי חבצלת: זה קורה גם בימי חול, כי אין להם מסגרות, כי הם מסתובבים מחוץ לבית.

תמר גוז'נסקי: כי הם רצו לשחק במים.

טלי חבצלת: אבל גם כי הם באים מאוכלוסיה שאנחנו קוראים לה אוכלוסיה חלשה, אוכלוסיה בסיכון שלא יכולה למלא את הצרכים הרגשיים והקוגניטיביים שלה כמו שצריך.

טלי חבצלת: היום פתחתי את עיתון "הארץ" וראיתי את שרת החינוך מציעה שלושה יעדים לשנה הבאה בחינוך, כשהראשון הוא צמצום פערים, אבל זה לא יעד מתוקצב.

טלי חבצלת: רק מורשת וערכים הם יעדים מתוקצבים.

טלי חבצלת: אז אנחנו מדברים באוויר, תסלחו לי.

טלי חבצלת: בלי כסף שום דבר לא יזוז.

טלי חבצלת: אני רוצה להעיר על עוד נקודה אחת ברמה המקצועית.

טלי חבצלת: יש לנו נסיון עם החינוך המיוחד.

טלי חבצלת: בנגב יש לנו מעט מאוד מסגרות לילדים בחינוך המיוחד.

טלי חבצלת: ראיתם בטלוויזיה את הילדים הקשורים באוהלים, כי אין להם שיקול דעת והם עלולים לפגוע בעצמם או ללכת לאיבוד.

טלי חבצלת: אבל במעט המסגרות של החינוך המיוחד שיש לנו במגזר הבדואי ראינו שתוך שנה או שנתיים יש התקדמות עצומה במנת המשכל של הילד.

טלי חבצלת: חלק מהבעיה של ילדים בחינוך מיוחד היא חסך סביבתי ולא בעיה אובייקטיבית שהילד נולד איתה.

טלי חבצלת: כל ילדי ישראל זכאים לחינוך מיוחד מגיל 3.

טלי חבצלת: אנחנו יודעים שאם הילדים האלה יקבלו את התשובות המקצועיות הנכונות ---

תמר גוז'נסקי: בישובים הלא-מוכרים אין גנים לחינוך מיוחד.

טלי חבצלת: בכלל לא.

טלי חבצלת: ברהט יש שני גנים כאלה, בעיר של 33,000 תושבים.

טלי חבצלת: על מה מדובר?

טלי חבצלת: הם יכולים להביא כוח-אדם מקצועי מבחוץ אבל אם לא יפתחו את המערכת בפנים, לא יקרה כלום.

טלי חבצלת: הילדים האלה יכולים להתקדם במנת המשכל שלהם כי חלק מהבעיה היא בעצם הזנחה.

טלי חבצלת: אבל צריך לחבר את זה לכסף.

טלי חבצלת: אני חושבת שפה זה הסיפור של הביצה והתרנגולת.

באסם כנאענה: אני חושב שגברת ג'יהאד גושה-עיראקי היא הנציגה הבכירה ממשרד החינוך הנוכחת פה.

תמר גוז'נסקי: האחת והיחידה.

באסם כנאענה: גם מר נבהאן מכאוי וגם מר שמוליק דוד התחילו לדבר על יישום החוק.

באסם כנאענה: אני חושב שגברת ג'יהאד גושה-עיראקי היא לא הכתובת הנכונה בקטע הזה.

באסם כנאענה: אבל אני חושב שיש דברים שהיא בקיאה בהם ואולי גם אחראית עליהם, בעיקר בהדרכה, בפיקוח, בהכנת התוכניות ובחלוקת משאבים בתוך המשרד.

באסם כנאענה: את יודעת על החלוקות שנעשו בשנת 2000, הן למיחשוב והן לתוכניות אחרות, אבל בעיקר בימי הדרכה ובימי פיקוח - והם משתלבים זה בזה - שקיימים בפועל במחוז הדרום של משרד החינוך.

באסם כנאענה: על-פי חוק משנת 1977 או 1978 אין זה משנה אם הגן מוכר או לא מוכר.

באסם כנאענה: עצם זה שיש גן מחייב פיקוח על-פי חוק.

באסם כנאענה: בקטע הזה נשמח לשמוע מגברת ג'יהאד גושה-עיראקי האם יש מה לעשות.

באסם כנאענה: אני חושב שיש מה לעשות.

באסם כנאענה: לפחות שנדע שבדרום יש לנו מחסור ב-א', ב', ג'.

באסם כנאענה: את יודעת בדיוק מה חסר בדרום.

באסם כנאענה: נגיד שבקטע הזה תוך זמן מסויים ינתן פתרון.

באסם כנאענה: אני חושב שחלק מהאחריות גם של האגף שלך להגיד את זה בבירור, לפחות בקטע הזה.

באסם כנאענה: אני בטוח במאה אחוז שהחלת החוק, הרחבתו ויישומו והבנייה הם לא בידי גברת ג'יהאד גושה-עיראקי.

באסם כנאענה: אבל בקטע הזה של הפיקוח וההדרכה יש הרבה מה לעשות ויש גם אחריות ישירה של גברת גושה-עיראקי ושל האגף לעשות משהו.

באסם כנאענה: אשמח מאוד אם תתייחסי לזה.

תמר גוז'נסקי: יש לנו פה כמה נציגים של משרד העבודה והרווחה.

תמר גוז'נסקי: אין לי בעיה לשמוע את כולכם.

חיר אלבז: אני מאוד חושש שהמשרד שאני עובד באמצעותו, משרד העבודה והרווחה, מרגיש מאוד נפגע עכשיו, כי לא תקפתם אותו מספיק היום.

חיר אלבז: אני רוצה להתחיל מהנושא של הציורים ולהטות את כל הוויכוח.

חיר אלבז: אנחנו רואים ציורים יפים אבל אני רואה אותם מזווית ראייה של עובד סוציאלי.

חיר אלבז: זו אולי תערוכת ציורי הילדים הראשונה בחיי שאני לא רואה בה בתים ולא פרצופים שמחים.

חיר אלבז: כל מטפל היה קופץ כשהיה רואה את זה.

חיר אלבז: לחלק מהדמויות המצויירות אין ידיים ורגליים.

חיר אלבז: אני מניח שזה מסמל הרבה מאוד לאנשי טיפול.

חיר אלבז: אני חושב שלא כדאי לנו לפטור בוויכוח הסוער הזה את משרד העבודה והרווחה מאחריות.

חיר אלבז: יש מסגרות נוספות שהתרומה שלהן לילדים בגיל הרך היא לא פחות חשובה: נושא של משפחתונים, של מועדוניות, של שחקיות.

תמר גוז'נסקי: מר ישראל בודיק אמר שיביא לנו נתונים היום.

תמר גוז'נסקי: תיכף נראה אם הוא הצליח להביא.

חיר אלבז: הנתונים שיש למר ישראל בודיק הם נתונים שהם רק תחילת הדרך.

חיר אלבז: אני יכול להגיד במשפט אחד שיש לנו מספיק קליינטים לפחות ל-100 משפחתונים כל שנה בישובים הלא מוכרים.

חיר אלבז: אני עובד בשגב שלום עם הישובים הלא מוכרים.

חיר אלבז: אני לא מתעסק עם הישובים המוכרים.

תמר גוז'נסקי: כמה משפחתונים יש היום בפועל?

חיר אלבז: יש לנו היום 13 משפחתונים, שנפתחו רק לאחר מלחמה, שאת היית מעורבת בלא אחד מהוויכוחים סביבה.

חיר אלבז: יש לי תחושה קצת קשה היום בפורום הזה, שאנחנו באים לשכנע את המשוכנעים.

חיר אלבז: אם יש מישהו שמכיר את הנתונים זה את.

חיר אלבז: שמעתי אותך עשרות פעמים.

חיר אלבז: חבל שזה לא עובר מהרמה של "לשכנע את המשוכנעים" לרמה של מציאת הפתרון האמיתי.

חיר אלבז: שתי בעיות קשות שאני מבקש התייחסות אליהן, או לפחות להכניס אותן לפרוטוקול, זה הנושא של הכשרת כוח-אדם בתחום שלנו - מטפלות, מנהלות משפחתונים, עובדים סוציאליים ואחרים - והנושא של אישורי בנייה למסגרות חינוך בכפרים הלא מוכרים.

תמר גוז'נסקי: מהתוספת החדשה של תקנים לעובדים סוציאליים, כמה יפלו בחלקם של הכפרים הלא מוכרים?

חיר אלבז: הבטחתי שאנחנו ננהל מלחמה.

חיר אלבז: אני עוד לא יודע.

חיר אלבז: אבל יפלו, ועוד איך יפלו.

חיר אלבז: קיבלנו 6 בהתאם לבג"ץ שהיה לפני זמן מה ואני מקווה שתהיה עוד תוספת.

חיר אלבז: יש לי תחושה כשאני יושב בפורום מהסוג הזה שיד ימין לא יודעת מה עושה יד שמאל.

חיר אלבז: כל אחד דוחף בכיוון שלו ולפעמים התחושה היא גם שמערכת אחת מבטל את המערכת השניה.

חיר אלבז: אתן דוגמא שהיא על גבול האבסורד.

חיר אלבז: לפני פחות מחודש פנו אלי חברים מהמועצה לכפרים הלא מוכרים וביקשו שאתן סיוע נפשי ואחר לילדים שהיו בשני בתים שנהרסו על-ידי שלטונות החוק.

חיר אלבז: פתאום עמדתי במצב שהתחלתי לגמגם.

חיר אלבז: אני כאיש ממסד, אני הרי מקבל את המשכורת ואת התקציבים שלי ממשרד העבודה והרווחה, אמור לתת טיפול נפשי לילדים שנפגעו ממערכת אחרת של המדינה.

חיר אלבז: ועוד יותר מזה, אני אמור כשירותי רווחה להביא ציוד וביגוד לילדים האלה במקום הביגוד שהתקלקל תוך כדי תהליך ההריסה.

חיר אלבז: במשך 7-10 ימים לא ידעתי איך לאכול את הצפרדע הזאת.

חיר אלבז: איך אני נערך מול מערכת שעובדת באותו צד שלי?

תמר גוז'נסקי: אתה נערך מול הילדים.

תמר גוז'נסקי: שלא יהיו לך שום התלבטויות נפשיות.

תמר גוז'נסקי: ילדים זה ילדים, נקודה.

חיר אלבז: נכון, וזה מה שעשינו בסופו של דבר.

חיר אלבז: אין לי בעיה עם הנאמנות שלי בנושא הזה.

סולטאן אבו-עבייד: יד אחת נותנת מכות ויד שניה מלטפת.

חיר אלבז: אני חושב שצריך להגיע לתיאום בין מערכות על מנת שהעבודה תהיה יותר יעילה.

תמר גוז'נסקי: המדיניות הרשמית הגדילה את הפערים בחברה הישראלית בעשור האחרון בצורה חסרת תקדים והורידה בשעה טובה ומוצלחת חצי מיליון ילדים מתחת לקו העוני.

תמר גוז'נסקי: אחר-כך שולחים אתכם, עובדי משרד העבודה והרווחה, לטפל בילדים שהצלחנו להוריד אותם מתחת לקו העוני.

תמר גוז'נסקי: זה הרי עובד ככה בגדול.

תמר גוז'נסקי: מצד אחד יש מדיניות שמגדילה את מספר הילדים העניים ומצד שני יש מערכת שאומרת: עכשיו נטפל בילדים העניים והנה נוסיף עוד 20 עובדים סוציאליים והם יטפלו בילדים העניים.

תמר גוז'נסקי: כמובן שהפער הוא אדיר בין מה שנחוץ לבין מה שיש.

תמר גוז'נסקי: מר ישראל בודיק יעזור לנו.

ישראל בודיק: הנתונים שמר חיר אלבז הציג לגבי הפזורה הם נכונים.

ישראל בודיק: מבחינתי יש הסכמה מלאה לכך שאנחנו רחוקים מאוד מהאידיאל ומהפתרון של הבעיות.

ישראל בודיק: אני חושב שהפתרון הוא באמת ברמה של מדיניות ממשלה.

ישראל בודיק: צריכה להיות מדיניות ממשלה לגבי שני דברים: 1) לגבי המעמד של הכפרים האלה.

ישראל בודיק: כל עוד בעיית המעמד שלהם לא תיפתר אנחנו נמצא את עצמנו בכל מיני אלתורים ואילוסטרציות שאנחנו חייבים לעשות אותם, ונהפוך את העולם כדי לעשות אותם, אבל זה לא ייתן פתרון נכון ואמיתי.

ישראל בודיק: זה אחריות של החבר'ה שיושבים פה בכנסת.

ישראל בודיק: ככל שיבואו יותר אנשים לוועדות האלה, ולאו דווקא ערבים ויהודים אלא כל חברי הכנסת צריכים להיות פה לדעתי, לא רק ממגזר אחד - ולי זה קצת צורם - אז אני חושב שיש פה איזה בעיה.

ישראל בודיק: צריך להיות פה פתרון ברמה של מדיניות ממשלה.

ישראל בודיק: 2) לגבי הרמה של הבעיות.

ישראל בודיק: אנחנו תוקפים את משרד החינוך וגם היו פורומים שתקפו את משרד העבודה והרווחה.

ישראל בודיק: אם ניקח כל מגזר שרמת העוני בו, המצוקות ותנאי המגורים הם ברמה כל-כך נמוכה, נגיע לאותן תוצאות.

ישראל בודיק: לדאבוננו הרב במגזר הבדואי, במיוחד בכפרים הלא מוכרים, וגם בכפרים המוכרים, מרוכזת אוכלוסיה במצוקה מאוד קשה.

ישראל בודיק: תשובה תימצא רק אם יהיה פרוייקט של מדיניות ממשלתית, שתיקח את המגזר הזה כפרוייקט, עם המון תקציבים, עם הכשרות של כוח אדם.

ישראל בודיק: למשל בנושא של המטפלות הייתי כבר פותח מגמה למטפלות וגננות מגיל 15.

ישראל בודיק: אין שום סיבה לא להטמיע בתוך המגזר שיהיו בו עובדים סוציאליים.

ישראל בודיק: מגיל 14 הייתי פותח מגמה של עובדים סוציאליים, משפטנים ואנשי מחשבים.

ישראל בודיק: זה מהפך בחשיבה.

ישראל בודיק: הממשלה צריכה לקום ולהגיד שזה הופך להיות אחד הנושאים המרכזיים על סדר היום.

ישראל בודיק: אחרת, אנחנו נהיה פה בעוד 30 ועדות, אנחנו נחטיף אחד לשני, נמצא את משרד החינוך אשם ואת מר שוחט ואחרי זה אולי אותי ולמחרת זה יהיה מר חיים פוזנר ממשרד העבודה והרווחה, כל אלה שלא הצליחו לעשות.

ישראל בודיק: אנחנו משחקים בפרוטות.

ישראל בודיק: עוד 3 משפחתונים זה חשוב, כך נציל 45 ילדים וזה יעשה לי את הלילה, אבל כשאני קם בבוקר ורואה עוד 100,000 ילדים אני בוכה.

ישראל בודיק: משרדי הממשלה מכבדים ובאים ועושים מאמצים יום אחרי יום.

ישראל בודיק: צריכים לבוא יותר חברי כנסת לוועדות כדי לשמוע וצריכה לקום פה צעקה, שמפה תצא הבשורה על שינוי מדיניות הממשלה בעניין.

תמר גוז'נסקי: תן לנו קצת נתונים.

ישראל בודיק: לגבי הפזורה: זה באמת תהליך התפתחותי של השנה האחרונה, שאנו מתחילים להתגבר על המחסומים הפסיכולוגים שיש לנו לגבי הפזורה ומבינים שיש שם ילדים.

מעיגל אלהוואשלה: זה לא פזורה.

מעיגל אלהוואשלה: זה כפרים בדואים.

מעיגל אלהוואשלה: זה לא קצת, זה 70,000 תושבים.

מעיגל אלהוואשלה: אלה כפרים לא מוכרים.

תמר גוז'נסקי: לא נתווכח על השם.

ישראל בודיק: יש לנו 13 משפחתונים, מתוכם 3 בשגב שלום.

ישראל בודיק: יש לנו 3 מועדוניות לגיל הרך.

ישראל בודיק: יש לנו 4 שחקיות ואנחנו הולכים להקים עוד 4 שחקיות.

ישראל בודיק: בישובים המוכרים יש לנו 56 משפחתונים.

ישראל בודיק: יש איזה מגמה של התפתחות.

ישראל בודיק: אנחנו משתדלים לפתח יותר משפחתונים במגזר הבדואי מאשר במגזרים האחרים.

ישראל בודיק: עדיין זה טיפה בים.

ישראל בודיק: אני אפילו מתבייש להגיד את הנתונים האלה.

ישראל בודיק: כשאני מציג אותם בפני עצמם, זה התפתחות של 100% אבל זה רחוק מאוד מהצרכים.

תמר גוז'נסקי: אם אתה מתחיל מאפס אז זה התפתחות אינסופית.

ג'יהאד גושה-עיראקי: האם אתם נותנים הכשרה למטפלות?

ישראל בודיק: כן, אנחנו עושים הכשרות.

ישראל בודיק: כמו כן בשחקיות אנחנו נותנים הדרכות להורים.

תמר גוז'נסקי: מי שלא עוברת קורס לא יכולה לקבל רשיון לפתוח משפחתון.

תמר גוז'נסקי: זה חובה.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

עדי עדוי: אני יועץ השר סאלח טריף.

תמר גוז'נסקי: אנחנו קיווינו שהשר יגיע אבל הוא היה עסוק בעניין אחר.

עדי עדוי: אני מברך את תושבי הנגב שלקחו את העניינים שלהם לידיהם בהתנדבות והם עושים עבודה מחקרית ומדעית.

עדי עדוי: בנוסף למה ששמענו, היה לנו גם סיור, בפן אחר, בשילוב.

עדי עדוי: גם הייתי נוכח בסיכום של השר וילנאי, יושב-ראש ועדת השרים לענייני ערבים, עוד לפני הבחירות, בביקור של יושב-ראש הוועדה במועצה האיזורית של הכפרים הלא מוכרים.

תמר גוז'נסקי: דרך אגב, מר שוחט סירב להיכנס למשרדים האלה.

תמר גוז'נסקי: הסברנו לו שחלק מהשרים ביקרו שם אבל זה לא שכנע אותו.

עדי עדוי: אנחנו מקבלים מכתבים בעד ונגד מר שוחט.

עדי עדוי: השר וילנאי הציע בנושא הזה שלא להתנות את נושא הקרקעות באספקת שירותים כמו בריאות, מים וחינוך.

תמר גוז'נסקי: בג"ץ כבר מזמן קבע את זה.

עדי עדוי: הוויכוח מתעורר מכיוון שהקמת גן ילדים או בית-ספר נותנת עמדת כוח לשבט X או Y, שאולי כאן יהיה ישוב הקבע ולא במקום אחר.

עדי עדוי: קיים הניצול הזה שפוגע במתן השירות.

תמר גוז'נסקי: אבל הגנים הם כולם בקרוואנים.

תמר גוז'נסקי: לוקח חצי שעה להעביר קרוואן לאן שרוצים.

עדי עדוי: בנוסף לכך התנאים באותם קרוואנים מאוד קשים.

עדי עדוי: מי שרואה את ילדי הפזורה בשעות הצהרים, איך הם חוזרים לבתים שלהם מבית-הספר, מבין כבר שבתנאים כאלה קשה ללמוד.

עדי עדוי: צריך לבדוק שוב את ההחלטות.

עדי עדוי: היתה פגישה עם שרת החינוך והיא הבטיחה לדאוג למגזר הערבי, שלא ייפגע עקב הצמצומים והקיצוצים.

תמר גוז'נסקי: אנחנו נזכיר לה את זה.

עדי עדוי: אני גם אבדוק אפשרות לשיתוף פעולה בין ועדת השרים לבין ועדות הכנסת בנושאים האלה של תושבי הנגב.

עדי עדוי: אני מקווה ששיתוף הפעולה הזה יביא פירות חיוביים.

מוחמד אבוגודה: כשהילד חוזר הביתה בשעה 4 אחר-הצהרים הוא כבר חולה.

אברהים שלהבי: אני נציג המועצה הלאומית לשלום הילד במגזר הערבי.

אברהים שלהבי: רציתי להתייחס לעניין משפטי, להבהיר את מה שהזכירה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי בקשר לעניין של החוק.

אברהים שלהבי: החוק חל על תושב ולא על אזרח.

אברהים שלהבי: אפילו אם אין להם אזרחות, הזכויות הסוציאליות חלות: גם לקצבאות מהביטוח הלאומי, גם לחינוך, גם לבריאות וגם לזכויות מהרווחה.

אברהים שלהבי: כל אלה חלים על תושב ועל אחת כמה וכמה כשמדובר באזרחים.

שמוליק דוד: כולל עובדים זרים שהגיעו לכאן מהפיליפינים.

אברהים שלהבי: אין לזה קשר עם מעמד הכפרים בהם הם גרים, בין אם הם מוכרים או לא מוכרים, כי מרכז החיים שלהם במדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: לקח לממשלה כמה שנים להבין את זה אבל בסוף היא הבינה.

תמר גוז'נסקי: תיאורטית אין היום ויכוח.

תמר גוז'נסקי: שום משרד ממשלתי היום לא יודה בקול רם שהוא לא מכיר בילדים האלה.

תמר גוז'נסקי: הם יודעים כבר שיש החלטות והכרעות ובג"ץ.

תמר גוז'נסקי: הבעיה היא איך מתרגמים את הזכויות לנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מנסים לקדם חוקים אוניברסליים, כמו חינוך חינם לבני 3-4, כדי להגיד שלכל ילד יש זכות, ומשרד החינוך אמור לחפש את הילדים שבמיוחד הזכות הזאת נחוצה להם.

תמר גוז'נסקי: אותו דבר לגבי ילדים בסיכון.

תמר גוז'נסקי: אם יהיה לנו, וכאשר יהיה לנו, חוק ילדים בסיכון ---

קריאה: עכשיו עובדים על זה.

תמר גוז'נסקי: עובדים על זה, אבל אין חוק ילדים בסיכון.

תמר גוז'נסקי: למה אנחנו צריכים את החוק הזה?

תמר גוז'נסקי: כדי לקבוע עקרון.

תמר גוז'נסקי: אבל גם אחרי שאנחנו קובעים עקרון, ישנו משרד שצריך ליישם את זה ולהפוך את העקרון הזה למציאות יומיומית של משפחתונים, של שחקיות, של גנים, של פסיכולוגים.

ישראל בודיק: כשמחוקקים חוק שאי אפשר לעמוד בו, זה מוריד מערך החוק.

ישראל בודיק: זה אפילו פוגם ברעיון שאנחנו רוצים לחוקק.

ישראל בודיק: אם את מחוקקת חוק ואת מעמידה אותו על ראש סדר היום ואין לך את הכלים לבצע אותו, אז עדיף לא לחוקק.

תמר גוז'נסקי: זה עצוב מאוד.

מוחמד ברכה: אני נדהם מדבר אחד.

מוחמד ברכה: אותם אנשים, נציגי המשרדים, שעובדים במגע יומיומי בשטח, ודווקא הם, שעומדים חסרי אונים מול המצוקה, מתבקשים לבוא ולתת תשובות.

מוחמד ברכה: זה כאשר הם לא יכולים לתת תשובות לעצמם.

מוחמד ברכה: הם במצב מאוד מביך.

מוחמד ברכה: הנציגות הבכירה של המשרדים לא באה, אלה שיכולים לתת תשובות, גם לנו וגם לאנשים שהם שולחים לאותם מקומות.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש פה ביטוי של זלזול עמוק.

מוחמד ברכה: אין כלים להילחם בזה כאשר מדובר על גוף ציבורי אבל כשמדובר על גוף פרלמנטרי רשמי, שהמשרדים חייבים לבוא ולתת לו תשובות, אני חושב שהצרה היא גדולה שבעתיים.

מוחמד ברכה: אני מציע לבדוק איך אפשר לחייב את המשרדים ולהכריח אותם לתת תשובות.

מוחמד ברכה: לגבי ילדים בגילאי 3-4: אלה ילדים, לא ישוב ולא מסגרת, לא מקום, לא גיאוגרפיה ולא לאום.

מוחמד ברכה: אלה ילדים בני 3-4.

מוחמד ברכה: אין פה חוכמות.

טלי חבצלת: פעם למדו בחדר.

מוחמד ברכה: אם הקריטריון היה האשכולות והאשכולות לא מתאימים לחיים אז לא צריכים לשנות את החיים בהתאם לאשכולות אלא אפשר לשנות את האשכולות לפי החיים.

מוחמד ברכה: אני חושב שצריך ללכת בכמה רמות.

מוחמד ברכה: קודם כל, בשינוי ההגדרה של טיפול בבני 3-4, שזה יחול על הילדים, על האנשים, על בני אדם ולא על משבצות סטטיסטיות.

מוחמד ברכה: דבר שני, מר שמוליק דוד הציע משהו בנושא המשפטי.

מוחמד ברכה: אני אומר, אם אין בסיס משפטי לחייב את המשרדים השונים אני חושב שיש מקום ליזום חקיקה בכנסת שתחייב את המשרדים לתת תשובות לאנשים.

מוחמד ברכה: דבר שלישי, אני חושב שהחלפת פקיד שלא ממלא את תפקידו, או שממלא את תפקידו בצורה לקויה, זה לא עולה כסף.

מוחמד ברכה: זה לא מצריך שינויים תקציביים.

מוחמד ברכה: אני לא מכיר את מר שוחט אבל הדברים נשמעים מאוד חריגים, ממש לא מהעולם הזה.

ישראל בודיק: להוציא אדם משרד ממשלתי זה מאוד קשה.

ישראל בודיק: יותר קל לפתור את כל הבעיות של המגזר מאשר להוציא אנשים מהמערכת.

תמר גוז'נסקי: הוא לא עובד מדינה.

תמר גוז'נסקי: הוא עובד רשות החינוך לבדואים שהיא גוף סטטוטורי.

שמוליק דוד: זה גוף אקסטרה-טריטוריאלי.

שמוליק דוד: אין לרשות גם הגדרה טריטוריאלית אז אי אפשר לדעת איפה היא מצויה.

מוחמד ברכה: אני חושב שזו כשלעצמה שערוריה, שמשרד החינוך פועל על-ידי קבלן-משנה, על-ידי רשות החינוך.

מעיגל אלהוואשלה: חשוב לי להזכיר לכם דבר חשוב.

מעיגל אלהוואשלה: היינו במשרדו של מר שוחט לפני שנתיים והוא אמר בפירוש: רבותי, דעו לכם שאני עברתי 12 שרי חינוך ואני מחכה לבא בתור.

מעיגל אלהוואשלה: אני הולך על כל הקופה.

מעיגל אלהוואשלה: אני ראש הממשלה שלכם.

מעיגל אלהוואשלה: כך הוא אמר.

מוחמד ברכה: כנראה שיש צורך לא רק במגעים, פניות והתכתבויות אלא יש צורך גם במאבק ציבורי של האנשים שנגרם להם נזק בשל המינוי הזה ובשל הרשות הזאת ובשל האיש הזה.

מוחמד ברכה: לצד הקריאה לממשלה ולמשרדיה למלא את חובתם, אני קורא גם לתושבים למלא את חובתם כלפי ילדיהם ולנהל מאבק ציבורי על מנת שהאיש הזה לא ישאר במקום הזה.

תמר גוז'נסקי: הם ניסו להגיש תלונה נגדו כעובד מדינה.

תמר גוז'נסקי: הם פנו לנציבות שירות המדינה וקיבלו ממנה תשובה שהוא רשמית לא עובד מדינה ואי לכך אי אפשר לטפל בתלונה.

תמר גוז'נסקי: עכשיו אנחנו מנסים לגלות עובד של מי הוא ולמי צריך להתלונן.

מוחמד ברכה: ונקודה אחרונה, אני חושב שסדר העדיפויות שקיים במשרד החינוך מבוסס על גישה פוליטית ועל גישה אידיאולוגית.

מוחמד ברכה: השוויון לאוכלוסיה הערבית הוא הדבר האחרון שיכול להיכלל בתוך סדר העדיפויות הזה.

מוחמד ברכה: אבל אין ספק, למרות הגישה הזאת, כשמדובר על מתן הבסיס, מקום שיכול לקלוט את הילדים ולאפשר להם ללמוד, מול שדרוג השירותים שניתנים במקומות אחרים, אני חושב שלא צריכה להתעורר שאלה.

מוחמד ברכה: צריך קודם כל לתת את הבסיס, את הדבר המינימלי האלמנטרי ורק אחר-כך להתחיל לשדרג, אם זה למתנחלים או למי שהם רוצים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להציע את הסיכום הבא.

תמר גוז'נסקי: קודם כל, אני מודה לכל המשתתפים.

תמר גוז'נסקי: תודה מיוחדת לגברת ג'יהאד עיראקי שבאה על-פי צו מצפונה ולא מחכה שמישהו מלמעלה יכריח אותה לבוא.

תמר גוז'נסקי: אני לא מבינה את ההרכב ששלח משרד החינוך.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להודות לנציגות המאוד מכובדת של משרד העבודה והרווחה ולכל הנוכחים.

תמר גוז'נסקי: לגבי עניין הגננות: אני חושבת שאנחנו רוצים גננות מוסמכות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו רוצים שני דברים: גם לקחת בוגרות יב' שיש להן תעודת בגרות אבל גם ללכת לקראתן, בעניין מכשול ציון הסף וכדומה, כדי, כמו שאומר מר סולטאן אבו-עבייד, לראות מה יקרה בעוד 10 שנים.

תמר גוז'נסקי: זה חוץ מההכשרה שנותנים היום.

תמר גוז'נסקי: לעניין ההכרה בגנים: אני מאוד מבקשת ממך, גברת ג'יהאד גושה-עיראקי, להתערב בזה אישית.

תמר גוז'נסקי: לקחת כפרוייקט 2-4 גנים מהגנים שקיימים היום ולנסות בעזרת מר סולטאן אבו-עבייד ובעזרת אחרים לקדם את העניין.

ג'יהאד גושה-עיראקי: ביקשתי שישלחו את הטפסים.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת שתטפלי בכך אישית ותנסי לראות איפה נמצאים המכשולים, למה אי אפשר לקבל תקצוב לגנים האלה.

תמר גוז'נסקי: הרי האישור שווה כסף.

תמר גוז'נסקי: אנחנו כוועדה לא מוכנים להשלים עם העובדה שיש תוכנית מוזרה של משרד החינוך להשלים את הקמת הגנים לבני 3-4 בישובים הלא מוכרים תוך 15-20 שנים.

תמר גוז'נסקי: אנחנו חושבים שהקצב הוא בלתי נסבל.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא מקבלים את זה כעובדה, שהבטיחו לנו 40 גנים בשנתיים ועכשיו בשנה השלישית אולי יהיו 33 או 35 גנים, שמתוכם, כפי שנמסר לנו, לפחות רבע מהגנים אינם פעילים כי הם הוקמו במקום לא נכון.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, יש רשימה על הנייר ואחר-כך יש גנים בפועל.

תמר גוז'נסקי: כל המערך הזה מושך את המשך הבנייה כמו מסטיק.

תמר גוז'נסקי: אני חוששת שזה יכנס למאה ה-22 ועוד לא נגמור את הנושא.

תמר גוז'נסקי: התגבור חייב להיות אחר לגמרי והקצב חייב להיות אחר.

תמר גוז'נסקי: ועדת החינוך והתרבות מקבלת כל שנה הודעה ממשרד החינוך על המנה, איזה מנה של ילדים בגילאי 3-4 יכנסו לחוק.

תמר גוז'נסקי: הבעיה היא שהם לא מבצעים את המנות האלה.

תמר גוז'נסקי: בשנה הבאה כנראה תהיה המנה של השנה הקודמת, ובשנה הזאת היתה המנה של השנה שלפניה.

תמר גוז'נסקי: כל שנה מספרים לנו על המנה שכבר היתה ומכניסים אותה עוד פעם בשימוש חוזר.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזה דבר בלתי נסבל.

תמר גוז'נסקי: חוק חינוך חינם לילדים בני 3-4 התקבל כדי לתת באמת חינוך חינם לילדים בני 3-4 ולפי הקריטריונים.

תמר גוז'נסקי: משרד החינוך קבע את עמדתו לגבי הילדים בישובים הלא מוכרים לאחר שחבר הכנסת יוסי שריד, בתפקידו כשר החינוך, הגדיר את הנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: לדעתי אף אחד לא שינה את זה פורמלית במשרד.

תמר גוז'נסקי: לכן אין ויכוח האם הם באשכול או לא באשכול.

תמר גוז'נסקי: הוא קיבל החלטה.

תמר גוז'נסקי: הבעיה היא הביצוע.

תמר גוז'נסקי: אתם יודעים, כל הסוד הוא תמיד בפרטים הקטנים, מי בסוף חותם על מסמכים כלשהם.

תמר גוז'נסקי: נושא נוסף הוא המשפחתונים.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהנושא הזה הוא קריטי.

תמר גוז'נסקי: כפי שגברת טלי חבצלת סיפרה לנו, חלק מהילדים שמגיעים לחינוך מיוחד לא צריכים להגיע לשם.

תמר גוז'נסקי: הדרך למנוע את הגעתם לחינוך המיוחד היא בכך שיהיה להם טיפול במשפחתון, בצהרון, בשחקיה, במה שהם צריכים בגיל המתאים.

תמר גוז'נסקי: יש דברים שעולים הרבה כסף אבל יש דברים שלא עולים הרבה כסף.

תמר גוז'נסקי: שחקיה לא עולה כל-כך הרבה כסף אבל המשמעות שלה לגבי ילדים, שבאוהל או בצריף או בפחון שהם גרים בו אין משחקים, המשמעות היא אדירה, אם הם יגיעו לחינוך רגיל או יגיעו לחינוך מיוחד.

תמר גוז'נסקי: אתם יודעים כמה עולה ילד בחינוך מיוחד?

תמר גוז'נסקי: אני לא צריכה להסביר פה.

תמר גוז'נסקי: כל ילד שנציל מהחינוך המיוחד יחסוך למדינה מחיר של כ-20 שחקיות, או אולי 50 שחקיות.

תמר גוז'נסקי: אי אפשר להשוות בכלל בין ההוצאה שמוציאים על ילד שנמצא בחינוך מיוחד לבין כמה שעולות שחקיות.

תמר גוז'נסקי: לפיכך שחקיות הן חיסכון אדיר למדינה.

תמר גוז'נסקי: שכבר לא לדבר על לקויי למידה ושלא לדבר על ילדים אחרים, שאת זה אני בכלל לא מעיזה להזכיר.

ישראל בודיק: כל השקעה בחינוך ורווחה היא חסכון למדינה.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על ילדים שמגיעים לחינוך המיוחד ואחר-כך הם נמצאים 20 שנה בחינוך המיוחד.

תמר גוז'נסקי: כמה הם עולים?

ישראל בודיק: וילדים שיש להם פיגור סביבתי ומגיעים למסגרות של פיגור?

תמר גוז'נסקי: זה אותו דבר.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על חינוך מיוחד, פיגור וכדומה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שגם למשרד העבודה והרווחה יש תרומה בלתי הפיכה, משהו יחודי לילדים האלה, בין שמדובר בילדים בסיכון, שאתם עוזרים להם אחרי-הצהרים, ובין שמדובר בילדים עוד לפני גיל 3, שצריך למצוא אותם.

תמר גוז'נסקי: לגבי עניין רשות החינוך לבדואים בנגב: אני רוצה להציע שהוועדה שלנו תקיים דיון על רשות החינוך לבדואים וזכויות הילדים בנגב.

תמר גוז'נסקי: התנאי לקיום הדיון הזה, שכל מי שצריך לתת תשובות יהיה בדיון.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא נסבול שמר שוחט, שמנהלת המחוז ואחרים לא יהיו בדיון הזה.

תמר גוז'נסקי: הדיון הזה ייקבע לאחר שיובטח לנו במשרד החינוך שכל אלה מגיעים.

תמר גוז'נסקי: כדי להבטיח שהם יגיעו אנחנו נפנה ליושב-ראש הכנסת, נספר לו מה קרה בישיבה הזאת ונבקש את התערבותו.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא מוכנים להשלים עם כך שאנחנו נדבר על שטח כל-כך חשוב בלי שהאנשים מקבלי ההחלטות במקום יהיו נוכחים.

תמר גוז'נסקי: לדיון הזה אנחנו כמובן נזמין את כולכם, כל מי שיש לו נגיעה לנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו רוצים דיון עם מר שוחט, עם גברת חיים, עם יושב-ראש המזכירות הפדגוגית וגברת דליה לימור, עם כל מי שאחראי בתחום הזה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא נסכים להמשיך בפרקטיקה הזאת.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שבזה אני מגינה על זכויות הילדים אבל גם על כבודה של הכנסת.

תמר גוז'נסקי: לא יכול להיות דבר כזה.

תמר גוז'נסקי: אם הם מתייחסים אלינו ככה, כפי שצויין פה, אז תאר לעצמך איך הם מתייחסים לאזרחים עצמם.

חיר אלבז: אני מציע להזמין לאותה ישיבה גם את נציגי משרד הפנים וגם את נציג מינהל מקרקעי ישראל, כי אחרת הם יזרקו את הקלף מהם והלאה.

תמר גוז'נסקי: וגם את נציגי משרד המשפטים ומשרד האוצר וכל מי שיש לו נגיעה בעניין.

תמר גוז'נסקי: יכול להיות שאני אגיע להסכמה עם יושב-ראש הכנסת, אולי גם הוא יבוא לדיון.

תמר גוז'נסקי: אנחנו רוצים לתת לזה את המשקל הראוי כדי פעם אחת להבהיר לאנשים האלה שהם לא יכולים לספר לנו סיפורים והם לא יכולים לזרוק לנו סתם דברים אלא אנחנו רוצים תשובות: מתי, כמה ואיך, ואיך הם מתגברים על הנושאים האלה.

תמר גוז'נסקי: כמו שהיה בוועדה הזאת גם בעבר, אנחנו לא נניח לנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: אני מודה לכולכם.