הוועדה המיוחדת לקידום מעמד הילד, כנסת 15, פרוטוקול מספר 85, 2000-12-25 09:35

תמר גוז'נסקי: לקידום מעמד הילד.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להודות למנהל הכללי של משרד העבודה והרווחה שהגיע לישיבה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו זימנו את הישיבה הזאת כישיבת עבודה מעשית, כי איננו מדברים לא על חקיקת חוק ולא על עניינים כאלה, אלא רצינו לדבר על שלושה עניינים, עניין אחד ירד עכשיו, ולכן נדבר על שני עניינים.

תמר גוז'נסקי: מאחר שהצעת החוק לשנת 2001 טרם אושרה, יחד עמה גם לא אושר חוק ההסדרים ששם, יש הצעה ממשלתית לדחות את יישום החוק הזה בשנתיים, אני רואה את החוק הזה כעומד בתוקף.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על עניין המכסות.

תמר גוז'נסקי: עד שנגיע למצב שבו יתבטלו למעשה המכסות, אי שם בעוד 4 שנים, אנחנו בעצם צריכים בשנים הקרובות הגדלת מכסות.

תמר גוז'נסקי: החוק בעצם אומר: מתישהו בסוף לא יהיו מכסות, הרי אי אפשר להתחיל מ14,000- מכסות ולהגיע פתאום למספר כפול ללא שום הכנה מוקדמת, ולכן זאת השאלה הראשונה שביקשתי לשמוע עליה.

תמר גוז'נסקי: אברהם בן-שושן: אני שמח שאני כאן.

תמר גוז'נסקי: אני מוכרח לומר שרק

תמר גוז'נסקי: מבחינת חוק פעוטות בסיכון יש כוונה לפי חוק ההסדרים לדחות את הביצוע.

תמר גוז'נסקי: אנחנו ביקשנו, דרשנו, התחננו, תבענו, שלמרות ההחלטה הזאת, יתנו לנו בשנת 2001 להתחיל להתניע את התהליך.

תמר גוז'נסקי: ההתנעה הזאת חשובה לנו מאוד מכמה סיבות.

תמר גוז'נסקי: קודם כל, נדרשים פה גורמים רבים לעבוד במשותף וצריך להכין את התשתית, להכין את התקנות ולהכין את הוועדות על מנת שבספטמבר 2001 נוכל להתחיל.

תמר גוז'נסקי: אני כרגע לא מתווכח אם זה יהיה 500 מכסות או 700 מכסות או 800 מכסות, אני מדבר על התהליך.

תמר גוז'נסקי: אברהם בן-שושן: אני כרגע לא יכול להגיד לך משום שכל

תמר גוז'נסקי: העיקרון הראשון הוא להכין את התקנות, ולהערכתי, עד חודש אפריל נסיים להכין את התקנות, נעביר אותן לכל הגופים לעיון ולהערות על מנת שזה יהיה מוכן.

תמר גוז'נסקי: העיקרון השלישי הוא בעצם שאם אנחנו מקימים מסגרת חדשה, צריך שיהיה לה במקביל פיקוח.

תמר גוז'נסקי: פיקוח שמחייב שכל מה שמתנהל שם, מתנהל לפי הסטנדרטים של משרד העבודה והרווחה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו גם לטובת העניין הזה נצטרך כ25- תקנים.

תמר גוז'נסקי: ילדי הרווחה – בילדי אמהות עובדות הייתי אומר שיש "טייס אוטומטי", אבל בילדי הרווחה אין שום "טייס" לשום דבר.

תמר גוז'נסקי: כלומר, כמות ילדי הרווחה הולכת וגדלה והמכסות אינן גדלות בהתאם.

תמר גוז'נסקי: כאשר אני אומר מכסות, אל תטעו, אינני מתכוון בהכרח למכסות במעונות יום.

תמר גוז'נסקי: זה יכול להיות משפחתונים, זה יכול להיות כל מסגרת בקהילה שהיא עדיפה על פני הוצאת הילד מהבית.

תמר גוז'נסקי: שימוש במעונות יום – כלי מעולה שאני אישית השתמשתי בו בין השנים 1994 ל1996-.

תמר גוז'נסקי: הוא מעולה להוצאת נשים לעבודה, אבל הוא לא מספיק והוא לא תנאי בלעדי.

תמר גוז'נסקי: יש נשים שנכון שמעונות יום יעזרו להן לצאת, אבל יש דברים נוספים שבהם צריך לתמוך, ואנחנו העלינו את הדרישות האלה.

תמר גוז'נסקי: אני מכין עכשיו את התוכנית של יזמות קהילתית על מנת להוציא נשים לעבודה, כאלה שנמצאות בהבטחת הכנסה, חד הוריות ואחרות לעבודה בקהילה, על מנת שנוכל לראות איך מעודדים נשים לצאת לעבודה.

תמר גוז'נסקי: רשויות מקומיות – יש פה איזה שהוא אבסורד בלתי נתפס לחלוטין והוא צריך להיבחן.

תמר גוז'נסקי: אני כל יום יכול רק לדבר עליו.

תמר גוז'נסקי: תקצוב רשויות מקומיות לא בידינו, הוא בידי משרד הפנים.

תמר גוז'נסקי: הוא מקצה כסף ואינני יודע לפי איזו אמת מידה.

תמר גוז'נסקי: תקצוב הרווחה בידינו על פי כללים של 75 אחוז – 25 אחוז.

תמר גוז'נסקי: רשות שאין לה 25 אחוז, אנחנו גורמים לה לא רק שהיא לא תפעל, אלא שהיא גם לא תוכל לעשות דברים מיוחדים שהיא צריכה לעשות.

תמר גוז'נסקי: אין בידי היכולת לעשות ויתור בעניין הזה, כי עניין התקצוב וכללי התקצוב הם קשיחים.

תמר גוז'נסקי: אם אני נותן למישהו אחרת, אני צריך לתת לכולם.

תמר גוז'נסקי: יבואו מחר, את אמרת לי נתיבות, אני אראה לך עוד 34 יישובים ואפילו 60 שיגידו לי אותו הדבר.

תמר גוז'נסקי: פה אין לי שום גמישות.

תמר גוז'נסקי: המחוקק והתקציב לא נותנים לי שום גמישות.

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אז זה בלי 25 אחוז?

תמר גוז'נסקי: שאם מישהו נמצא באזור עדיפות לאומית, הוא יקבל מימון של 100 אחוז, כי אחרת הוא לא עושה את התוכניות, ונתיבות זו דוגמה אחת.

תמר גוז'נסקי: אמרתי, יש כאלה עוד 60 דוגמאות.

תמר גוז'נסקי: זכותם בשל חוסר יכולת של הרשות להוסיף

תמר גוז'נסקי: אברהם בן-שושן: לי אין את ההערכה.

תמר גוז'נסקי: אינני מסוגל לתת את

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: מדובר בעשרות, מאות?

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: מישהו יכול לבדוק פחות או יותר?

תמר גוז'נסקי: להמציא נתונים.

תמר גוז'נסקי: כשאין לי אני אומר שאין

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: כדי שנוכל גם באוזני האוצר לטעון שאם

תמר גוז'נסקי: אברהם בן-שושן: את אומרת שנדבר אל "הכותל", בסדר.

תמר גוז'נסקי: לאוזני

תמר גוז'נסקי: אברהם בן-שושן: ציבורית זה בסדר.

תמר גוז'נסקי: אבל אנחנו ניתן לך את

תמר גוז'נסקי: יש לנו התלבטות קשה מאוד בהרבה תחומים בעניין מימון אפילו לא לפי הכללים האלה.

תמר גוז'נסקי: נניח בעניין של אלימות.

תמר גוז'נסקי: שם יש תחומים שבהם אנחנו מממנים רק 50 אחוז, כי כשהקימו, הסכימו, ובלבד שיוקמו מקלטים, שהמימון יהיה 50 אחוז, אפילו 35 אחוז.

תמר גוז'נסקי: לאט לאט הארגונים גם הם מתחילים להגיד: למה הכללים לא יהיו כמו אותם הכללים של תקצוב רשויות.

תמר גוז'נסקי: שאלה נכונה ולגיטימית, ואנחנו מנסים לחפש פתרון.

תמר גוז'נסקי: אבל הכסף הזה מתמודד מול הקמת מקלטים נוספים.

תמר גוז'נסקי: בדין ודברים בין שניהם אני אומר לארגונים: תתאפקו, בואו נגיע למספר הרצוי של מרכזים, ואני כרגע לא אומר אם זה 20 מרכזים או 30 מרכזים, ואחר כך נילחם על ההגדלה.

תמר גוז'נסקי: זה תחום שיש בו הרבה מאוד עיוותים, חלקם היסטוריים, וחלקם הם המציאות שאף אחד לא מוכן להתמודד איתה.

תמר גוז'נסקי: אומרים: עובדה שהארגונים עד עכשיו התקיימו, זה שחלק מהם עוד מעט גוסס, זה לא מעניין את אף אחד.

תמר גוז'נסקי: הם לא דוקטורים, הם אחראים על הקופה.

תמר גוז'נסקי: כאשר מציגים תוכניות לאומיות, ואת ודאי שותפה שם, יש לשים לב שתוכניות רווחה יהיו משולבות בפנים.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, מלבד ביוב, תשתיות ואזורי תעשייה והיי-טק, שמישהו גם יגיד מה עושים לרווחה בכל התוכניות, והם יגיעו אליך עוד מעט.

תמר גוז'נסקי: בואו נבדוק מה עשו בתוכנית על קו העימות בעניין הרווחה.

תמר גוז'נסקי: מה עשו בתוכנית טיפול נקודתי בעניין רווחה.

תמר גוז'נסקי: מה עשו בתחום הבדואים, עכשיו עושים תוכנית חדשה, אז אני דואג לזה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו עכשיו בתוך העניין, אבל, לצערי, בחלק מהתוכניות כבר באתי אחרי שהכסף חולק.

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר לך שהיה לנו דיון על העניין של

תמר גוז'נסקי: בסעיף 7 של החוק כתוב שהשר צריך להוציא צווים.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, חוץ מתקנות שמופיעות בסעיף 5, צריך צו.

תמר גוז'נסקי: הצו יצטרך לקבוע כנראה את המספר או משהו כזה.

תמר גוז'נסקי: ולשר העבודה והרווחה.

תמר גוז'נסקי: לא הכנסנו פה.

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אחרי קרב גדול.

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: לגבי העניין הזה של הילדים בסיכון.

תמר גוז'נסקי: אני

תמר גוז'נסקי: אברהם בן-שושן: שאלתי למה לא שכר עובדים סוציאליים?

תמר גוז'נסקי: העיסוק וכבוד האדם אי אפשר לעשות את זה רטרואקטיבית, ולכן אפשר יהיה לקחת מהחשבון הזה חובות עבר.

תמר גוז'נסקי: יום אחד נכנס לשם כסף, חודש אחד שילמו למורים, בחודש הבא קפצו כל הקבלנים וכל אלה שחייבים להם, עיקלו את כל הסכומים בחשבון החדש, שום דבר לא הועלנו, והחשבון החדש גם הוא מעוקל.

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: גם הוא מעוקל.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, הדרישה

תמר גוז'נסקי: המנהל הכללי של משרד העבודה והרווחה כשהגיע לישיבה, הוא הזהיר אותנו מראש שהוא לחוץ מאוד ויצטרך לצאת, אנחנו מודים לו על המידע שהוא מסר, ויושב איתנו מר מוטי וינטר, ואני מבינה שהוא יוכל לענות לנו על יתר השאלות.

תמר גוז'נסקי: 100 העובדים הסוציאליים נתתי כהערכה ראשונית מול הכמות שאנחנו חושבים שנצליח לארגן לשנת 2001.

תמר גוז'נסקי: זאת לא הדרישה הסופית שלנו.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, שלא יחשבו שאם יוסיפו 100 עובדים סוציאליים לוועדת החלטה, אנחנו את בעיית החוק נפתור.

תמר גוז'נסקי: אברהם בן-שושן: עד סוף הדורות, כי פה מדובר על תוכנית רב

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אנחנו נמשיך בדיון.

תמר גוז'נסקי: על סדר היום כפי שאמרתי

תמר גוז'נסקי: ליאורה אילון: האמת היא שאני באתי יותר על מנת לשמוע.

תמר גוז'נסקי: רציתי לנער את הארגונים משלוותם ולהגיד שיש עניין שאני הייתי משוכנעת שברגע שהחוק עבר, כל הארגונים עשו שיעורי בית ויבואו לוועדה וישימו על השולחן הצעות שונות.

תמר גוז'נסקי: למשל, ויצ"ו תגיד שהיא מוכנה לקלוט כבר בשנה הראשונה עוד 300 ילדים בסיכון, ומישהו אחר יגיד משהו אחר, ואז נבוא מול המשרדים כדי ליצור את הדבר הזה.

תמר גוז'נסקי: פנו אלי כמה מנהלות של נעמ"ת.

תמר גוז'נסקי: אחת מהן באזור תל-אביב, וטענו שהשנה היה קיצוץ במכסות, יש פחות מכסות לפעוטות בסיכון.

תמר גוז'נסקי: אני חשבתי שזאת ההזדמנות להעלות גם את העניין הזה, למה יש קיצוץ ומאיפה הקיצוץ.

תמר גוז'נסקי: אם 14,000 המקומות נותרו בעינם, אז מדוע יש קיצוץ.

תמר גוז'נסקי: במכסות, ובאופן כללי נעמ"ת משתדלת מאוד לקבל את כל הילדים בסיכון.

תמר גוז'נסקי: הבעיה היא שהילדים פשוט לא מקבלים את המכסות.

תמר גוז'נסקי: ליאורה אילון: לא.

תמר גוז'נסקי: הארגונים נערכים, מה הם יודעים, מה הם חושבים לעשות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על שנת הלימודים הבאה.

תמר גוז'נסקי: מה המצב אצלכם עם ילדי הרווחה?

תמר גוז'נסקי: בגלל בעיית הרישום כמובן.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שבשלב הזה אם באמת התוכנית תופעל מספטמבר, זה בכל זאת מחייב תהליכים מוקדמים.

תמר גוז'נסקי: גולדי טו ילין מור: ההרשמה היא באפריל.

תמר גוז'נסקי: זה מחייב בכל זאת

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: האם יש לכם מעונות שאתם יכולים

תמר גוז'נסקי: גולדי טו ילין מור: אם אנחנו מסתמכים על תקופת הרישום,

תמר גוז'נסקי: מעונות שהם בתפוסה גדולה ושכמות הילדים הממשיכים היא גבוהה, יכולה להיווצר איזו שהיא בעיה שמותנת בגילי הילדים.

תמר גוז'נסקי: לכן, אני חושבת שצריכה להיות איזו שהיא היערכות מוקדמת לגבי אותם היישובים שייבחרו לצורך כניסה לפרוייקט לקראת הרישום.

תמר גוז'נסקי: אני מניחה שהרישום יהיה בסביבות אפריל, כל שנה הוא באפריל.

תמר גוז'נסקי: גיאוגרפית?

תמר גוז'נסקי: ארצית אלא בהדרגה, לפי מה שאני הבנתי.

תמר גוז'נסקי: הראשונה תהיה בירושלים או בכרמיאל או

תמר גוז'נסקי: גולדי טו ילין מור: ישנו דבר נוסף שלא הועלה כאן אבל הועלה

תמר גוז'נסקי: יש מספר מעונות שציינתי אותם בעבר, שבהם אחוז הילדים בסיכון הוא גבוה, הקשיים הם קשיים גדולים, כי זה שהוא לא נקרא מעון רב תכליתי, זה עוד לא אומר שאין לילדים צרכים מיוחדים.

תמר גוז'נסקי: גולדי טו ילין מור: במעון רב תכליתי מספר הילדים בסיכון הוא

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: מתוך?

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: ובמעון רגיל?

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: ויש מעונות שאין בהם כמעט ילדי רווחה?

תמר גוז'נסקי: מעון שאין לו עדיפות לילדי רווחה או שאין צורך בילדי רווחה.

תמר גוז'נסקי: יש גם את ילדי האמהות העובדות בדרגות הנמוכות, שאי אפשר לשכוח שאלה ילדים שחיים במשפחות שמרוויחות שכר מינימום.

תמר גוז'נסקי: בעניין של הפנימיות, סיווג שונה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו נותנים שירותים לכל הילדים, אבל יש סוגים שונים של ילדים ומקבלים שירותים שונים.

תמר גוז'נסקי: במעונות זה לא כך.

תמר גוז'נסקי: אנחנו הכנסנו את העניין של המעון הרב תכליתי, שמוכיח את עצמו.

תמר גוז'נסקי: אני חושב שאנחנו נעשה את זה בתקנות שתהיה דיפרנציאציה.

תמר גוז'נסקי: כי אחרת אנחנו לא נוכל לפתח את העניין הזה.

תמר גוז'נסקי: אני התווכחתי איתך בזמנו על העניין הזה, על הצורך של הילדים הקשים ביותר, ואת רצית קודם את החוק, ובצדק אולי, עכשיו יש החוק, אבל עכשיו צריך גם לדאוג.

תמר גוז'נסקי: אני חושב שחייבים לתת את הדעת על זה, כי אם כבר הגענו עד הלום, אז כדאי שהם לא יהיו רק במעון יום אלא יקבלו שירותים נוספים, ולדעת כל הגורמים ששותפים לעניין הזה, אין ספק שזה מוכיח את עצמו, כשם שגם העניין של שילוב ילדים חריגים מוכיח את עצמו, אז צריך לתת את הדעת על הדברים האלה.

תמר גוז'נסקי: יכול להיות שבתקנות, אבל כדאי שתהיי מודעת לכך.

תמר גוז'נסקי: במסגרות ולתת שירותים שהם לאו דווקא מחייבים את שהותו של הילד במעון במשך כל היום, ואנחנו רואים היום את המסגרת.

תמר גוז'נסקי: גולדי טו ילין מור: אם מדובר על שירותים לאמהות ואם מדובר

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אבל בכל מקרה הילד נכנס למעון או שהוא ילד

תמר גוז'נסקי: גולדי טו ילין מור: כן, היום אנחנו התחלנו להפעיל גם תוכניות

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: זה נכון, אבל זה לא כלול בחוק וזה לא מחייב

תמר גוז'נסקי: גולדי טו ילין מור: לגבי דברים נוספים.

תמר גוז'נסקי: החשוב הוא באמת

תמר גוז'נסקי: במעון בהתאם לצרכים.

תמר גוז'נסקי: במתנ"סים?

תמר גוז'נסקי: הרבה.

תמר גוז'נסקי: סימי גפני: מעונות יום.

תמר גוז'נסקי: סימי גפני: כן.

סימי גפני: ובמעלה אדומים, אבל אין לי כרגע המספרים.

סימי גפני: המתנ"ס בדרך כלל?

סימי גפני: או שזה מבנים שמוקמים בתוך המתנ"ס, מסגרות בתוך המתנ"ס.

סימי גפני: אחת הבעיות שהחברה למתנ"סים מזהה זה בעניין של החברה הערבית.

סימי גפני: אם מדברים על ילדים בסיכון בחברה הערבית, ואנחנו מזהים את זה בתוך מקומות שבהם פועלים מתנ"סים, אין לנו אפשרות לתת להם מענה.

סימי גפני: הן לארגוני נשים והן לחברה למתנ"סים אין מעונות יום.

סימי גפני: סימי גפני: כן.

סימי גפני: אין מעונות יום, אין מבנים של מעונות

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: איזה ארגון בונה?

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: הממשלה בונה מעונות יום?

סימי גפני: בשפרעם, התחילה בנייה של מעונות יום.

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: מי בונה?

סימי גפני: משרד העבודה בונה מעונות יום?

סימי גפני: יודעת שהתחילו בבנייה.

סימי גפני: באבו-סנן הקימו סוף

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: מר מוטי וינטר, משרד העבודה והרווחה בונה

סימי גפני: מוטי וינטר: לא.

סימי גפני: סימי גפני: הממונה המחוזית של משרד העבודה נתנה לי

סימי גפני: שייכנסו לבנייה של מעונות יום.

סימי גפני: מספר הילדים הצפויים באכלוס של אותם היישובים החדשים מצדיק הקמה לפי אמות מידה שנקבעו בוועדת ברודט.

סימי גפני: גולדי טו ילין מור: לא, זה באופן כללי.

סימי גפני: זו הרשימה של

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: ועדת ברודט, נניח שהיא רואה איזה

סימי גפני: עדיין ועדת ברודט לא בונה.

סימי גפני: ועדות לא בונות.

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: משרד השיכון בונה?

סימי גפני: האלה.

סימי גפני: מאגף למעונות יום, שיש החלטה על בנייה של 50 מעונות יום בחברה הערבית, 10 יתחילו במהלך השנה הקרובה, כל שנה ייכנסו עוד 10 יישובים.

סימי גפני: סימי גפני: אלוהים יודע.

סימי גפני: אינני יודעת מי יפעיל.

סימי גפני: השאלה

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: התקציב של 4 מיליארד שקל עוד לא הוקצב.

סימי גפני: הוא עוד לא מופיע בספר התקציב בכלל.

סימי גפני: איזו שהיא יוזמה של נשים ערביות, שסוף סוף יקום איזה שהוא ארגון נשים ערבי שייקח את היוזמה.

סימי גפני: חלשים.

סימי גפני: ויצ"ו ונעמ"ת שיכולים לקחת אחריות

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: גם ויצ"ו ונעמ"ת הן עמותות לצורך העניין

סימי גפני: סימי גפני: אבל ידועות כארגוני נשים.

סימי גפני: עמותה פרטית לבין עמותה ציבורית.

סימי גפני: עמותה שמאחוריה עומד ארגון נשים כזה או אחר לבין עמותה שמאחוריה עומד מישהו.

סימי גפני: את יודעת כמה ילדי רווחה יש?

סימי גפני: אני אוכל בהחלט להעביר את זה.

סימי גפני: סימי גפני: ברמה העקרונית, כל מתנ"ס ביישוב שלו

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: אבל מדובר ברישום באפריל, ואנחנו כבר

סימי גפני: סימי גפני: יש זמן להיערך.

סימי גפני: בעיקרון, אינני חושבת

סימי גפני: בסיכון.

סימי גפני: לקלוט.

סימי גפני: הבעיה היא שיש מכסות.

סימי גפני: אם אתם לא מקבלים מכסות, אתם לא יכולים לקלוט.

סימי גפני: יש 14,000 מכסות כבר כמה שנים, עכשיו זה אמור לגדול.

סימי גפני: מישהו צריך לקלוט את הגידול הזה.

סימי גפני: משרד העבודה והרווחה כמשרד לא מפעיל ולו משפחתון אחד ולו מעון אחד.

סימי גפני: הוא מעביר לכם את התקציב.

סימי גפני: נניח שמשרד העבודה יקבל החלטה שיהיו עוד 1,000 ילדים.

סימי גפני: מי יקלוט אותם?

סימי גפני: איפה הם ייקלטו?

סימי גפני: ולכן מה שמטריד אותי זה הארגונים, כולל חברת המתנ"סים, שתהיו ערוכים.

סימי גפני: מסודרים.

סימי גפני: לא ידענו שזאת מטלה לישיבה הזאת.

סימי גפני: אבל אם זה כך, אפשר להתחייב להגיש את המסמך.

סימי גפני: ששלושת

סימי גפני: כם אמרתם, אנחנו יכולים לעבוד במקביל משני הכיוונים.

סימי גפני: משרד העבודה והרווחה יש לו הראייה הכוללת הארצית, ולכם יש הראייה של השטח.

סימי גפני: אתם יכולים להגיד שמבחינת השטח אתם מרגישים צורך שאם היו מוסיפים לכם 20 מכסות פה ו30- מכסות פה ו100- מכסות פה אתם ערוכים לקבל ואתם יודעים שיש דרישה, ואז אנחנו נעביר את הנתונים.

סימי גפני: בסופו של דבר, אנחנו רוצים להגיע לילדים שצריכים.

סימי גפני: אנחנו לא רוצים שיהיה באיזה שהוא מקום כאילו לא יודעים מאיפה נפל עליהם, וגם לא צריך חלוקה טכנית, שלמישהו יש היום 50 מכסות ומחליטים להגדיל ב10- אחוז, אז הוא יקבל את 5 המכסות.

סימי גפני: למה?

סימי גפני: אולי 5 המכסות חשוב יותר שהן תהיינה במקום אחר.

סימי גפני: בגלל הקשר שלכם ובגלל זה שאתם נמצאים למטה ואתם פוגשים את האנשים, אם תעבדו ותעשו אתם תהיו מוכנים, והמשרד, לדעתי, יקבל עוד מידע שיעזור לו בהחלטה.

סימי גפני: אני חושבת שאנחנו בסך הכל רוצים להתחיל מהמקומות ששם המצוקה הכי קשה, כמו שהתחלנו בחוק 34.

סימי גפני: חוק יישום 34 קבע שהיישום שלו ילך לפי אשכולות יישובים.

סימי גפני: הוא התחיל עם האשכול הראשון ועכשיו הוא תקוע באשכול השני ולא מצליח להגיע לאשכול השלישי.

סימי גפני: אבל עם כל הקשיים, ויש המון קשיים בביצוע של החוק הזה, ועם כל זה שמכעיס לראות ילדים לומדים בקרוואנים במקום בכיתות מסודרות, העיקרון שאומר שמתחילים מהחלשים ביותר את יישום החוק ולחזקים נגיע בסוף, אני חושבת שהעיקרון נכון, בעיקר כאשר אנחנו מדברים על העניין הזה.

סימי גפני: מיוחדות, ואנחנו גם במחלקה לגיל הרך עוסקים בתחום ילדים בעלי צרכים מיוחדים.

סימי גפני: אני אדבר על הבעייתיות של החברה הערבית.

סימי גפני: אני גם מהחברה הערבית, ואנחנו כמובן יודעים ש1/3- מהאוכלוסייה הערבית מוגדרת כילדים בעלי צרכים מיוחדים מכלל האוכלוסייה הכללית בארץ, וזה אחוז גבוה מאוד.

סימי גפני: כאשר מדברים על החוק, אנחנו תמיד שוכחים את התשתיות שנמצאות במגזר הערבי.

סימי גפני: נכון שיהיו מכסות במגזר הערבי, אבל אין התשתיות שתקלוטנה את הילדים האלה בהחלת החוק החדש.

סימי גפני: השאלה היא בדיוק כמו בחוק של הגיל הרך הרגיל, תהיה בעייתיות גם בחוק הזה.

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: מה שאת אומרת זה חשוב.

סימי גפני: וגם הוועדה הזאת והחוק ביישום בבניית

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: אני אביא לך דווקא יתרון שיש באוכלוסייה

סימי גפני: סימי גפני: ידוע.

סימי גפני: רוצה להגזים, אבל אני חושבת שיש יותר ממאות, אלפים.

סימי גפני: מדובר בנשים צעירות שגמרו תיכון, לא הלכו לאוניברסיטה, הלכו למכללה ללמוד וקיבלו תעודה של מטפלת.

סימי גפני: הנשים האלה ישנן, ככוח עבודה פוטנציאלי הן ישנן.

סימי גפני: החוק מאפשר לפתוח משפחתונים.

סימי גפני: אם מישהו יארגן את הנשים האלה, הן תוכלנה לפתוח משפחתונים.

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: אני לא אמרתי שזה פשוט, אבל אני אומרת

סימי גפני: מייסה חטיב: אני דיברתי על התשתיות הפיזיות.

סימי גפני: מייסה חטיב: זה לא רק שיהיו מטפלות וילדים, צריך גם

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: משרד הרווחה קבע כללים למשפחתונים.

סימי גפני: זסר-א-זרקא, שאנחנו נכנסו לשם בצורה רצינית מאוד בהחלת החוק, הם לא יכלו להחיל את החוק כי לא היו התשתיות הפיזיות המתאימות לזה.

סימי גפני: במקביל להכנת החוק צריך שתהיה עבודה בשטח.

סימי גפני: שבשנת הלימודים הבאה הם יקבלו עוד 15 מכסות, שזה מאפשר לפתוח עוד 3 משפחתונים.

סימי גפני: אפשר להיערך לזה, לא?

סימי גפני: מכסות.

סימי גפני: הם ייקחו את 15 המכסות, יתנו

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: איך?

סימי גפני: המשפחתונים זה עד 5 ילדים, אי אפשר

סימי גפני: סימי גפני: 5 ילדים, אז ייקחו רק את הילדים עם

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: מאשר?

סימי גפני: בדרך כלל לא משלמת את ההפרש שהיא צריכה לשלם, ומה שמקבלים מהמשרד, זה מה שיש למטפלת המשפחתון בשכר שלה.

סימי גפני: יש בעיה בשכר של מטפלות משפחתונים בחברה הערבית.

סימי גפני: אם תבדקי כמה מטפלת ערבייה מקבלת שהיא מנהלת משפחתון בפועל לעומת מטפלת יהודייה, תראי שיש פער של לפחות, אם לא יותר, מ50- אחוז.

סימי גפני: ההכנסה הכי בטוחה שלהם זה ילדי רווחה, כיוון שרוב התקציב מגיע ממשרד הרווחה, היא יכולה לוותר בקלות על ההשתתפות של האם שם.

סימי גפני: יגדל.

סימי גפני: הם רבים ביניהם מי מקבל את ילדי הרווחה, לא מתוך הכרה שזה משהו שהוא שירות חשוב יותר למען הילדים האלה, אלא בפירוש מתוך שיקולים כלכליים.

סימי גפני: רווחה ו3- ילדים?

סימי גפני: אז ברשות המקומית ראש המועצה עושה לפי העניין שלו.

סימי גפני: אם בת אחותו היא מנהלת משפחתון, אז הוא יעביר לה את ילדי הרווחה.

סימי גפני: אם השכנה היא בוגרת קורס מטפלות ויש לה תעודת סיווג מקצועי ואילו לבת אחותו אין תעודה אבל הוא רוצה לפתוח אצלה – הוא יפתח אצלה.

סימי גפני: כך שמי שמנהלת מעון תהיה בעלת תעודות

סימי גפני: סימי גפני: לכן אסור להשאיר את המסגרות בחברה

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: אנחנו יוצאים מהנחה שהפיקוח עובד.

סימי גפני: את

סימי גפני: המסגרות ואת מספר המשפחתונים?

סימי גפני: המשפחתונים, כיוון שיש המון ילדים בסיכון בחברה הערבית.

סימי גפני: אני רק טוענת שאסור לנו להינעל על המסגרת של משפחתונים בלבד, ואנחנו חייבים לדחוף לבניית מעונות יום, כדי לתת אפשרות בחירה גם לנשים ערביות בין משפחתונים לבין מעונות יום.

סימי גפני: אנחנו יודעים שבגלל הפיזור של המשפחתונים, אפשרות הפיקוח היא קשה מאוד ומספר המשפחתונים שיש לרכזת מקצועית לפקח עליהם הוא יותר מ20- והיא לא מספיקה לעשות את העבודה.

סימי גפני: יש לה 26 משפחתונים, שזה המון לעובדת אחת, 28 משפחתונים לפקח עליהם, גם לתת הדרכה למטפלת, גם לבדוק את הילדים, גם לעשות הדרכה קבוצתית, גם מערכת השתלמויות, וגם היא יוצאת להשתלמויות.

סימי גפני: מה היא מספיקה לעשות?

סימי גפני: אם נעשה בדיקות פתע במשפחתונים, אנחנו נגלה מצב מאוד לא טוב.

סימי גפני: נוספים במגזר הערבי?

סימי גפני: מקומית בצורה נכונה, בעניין של לשכור מבנים שהרשות לוקחת חלק בעניין, אם יהיה תקציב לשכירת מבנים עד שייבנו המעונות.

סימי גפני: סימי גפני: יש אחד באבו-סנן והוא לא שלנו.

סימי גפני: אין לנו

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: אין לכם במתנ"סים שלכם?

סימי גפני: יום.

סימי גפני: תהליכים מקבילים.

סימי גפני: אנחנו גם עובדים על העניין של העלאת מודעות בקרב הורים לילדים בעלי צרכים מיוחדים או בילדים בסיכון.

סימי גפני: אני מסתכלת על החוק ואני גם רואה שאלכוהוליזם וסמים והתמכרויות ופיגור, וגם יש בחברה הערבית הרבה ילדים לקויי למידה שהם לא מאובחנים ולא מוזכרים.

סימי גפני: אני חושבת שגם הם ילדים בסיכון או ילדים בעלי כל מיני נכויות אחרות.

סימי גפני: אנחנו בחברה עוסקים בעניין של העלאת מודעות בקרב ההורים, וזה עניין חשוב מאוד.

סימי גפני: אנחנו עוסקים בשני מישורים, של תשתיות פיזיות ומעונות יום, ובמקביל אנחנו עוסקים בעניין של הורים והעלאת מודעות והכשרת אנשי מקצוע, והנישה של החברה למתנ"סים גם מתמקדת במרכזי העשרה, שתפיסת העולם שלנו שזה גם שילוב הילד החריג במסגרות הללו.

סימי גפני: זאת גם נישה מאוד חשובה לעניין.

סימי גפני: הורים, והיו כמה וכמה אירועים בשנים האחרונות, והשתתפתי וראיתי את זה.

סימי גפני: אני רוצה לומר לך לגבי ילדים בעלי לקויות למידה עד גיל 3, זה לא העניין בדרך כלל.

סימי גפני: בקשר לילדים בעלי צרכים מיוחדים במצבים קשים שאי אפשר לשלב אותם במעונות יום רגילים אפילו עם סייעת, יש חוק אחר שהוא חוק מעונות יום שיקומיים שעוסק בילדים הקשים האלה, שלגביהם קבענו שמשרד העבודה והרווחה ומשרד הבריאות יפתחו ויפעילו מסגרות מיוחדות לילדים האלה.

סימי גפני: מדובר בילדים בעלי נכויות קשות, עם פיגור קשה וכדומה, שהם לא יכולים להיכנס למעון יום.

סימי גפני: מדובר בילדים שבגיל 3 ואילך כנראה חוק חינוך מיוחד יחול עליהם.

סימי גפני: אבל מה לעשות איתם עד גיל 3?

סימי גפני: לכן כדאי בקשר לילדים האלה לקיים דיון נפרד, כי אני יודעת שעכשיו מכינים את התקנות לגבי מעונות היום השיקומיים, שזה סוג אחר של מעונות יום ומבנה אחר בתקצוב אחר, בעיה קשה אחרת.

סימי גפני: שהם נמצאים במסגרות הרגילות והם ידועים כילדים בסיכון או כילדים בעלי צרכים מיוחדים.

סימי גפני: איפה משרד העבודה והרווחה או ועדת הגיל הרך בעניין הזה?

סימי גפני: מי אחראי על איתור האוכלוסייה הזאת?

סימי גפני: היא נופלת בין הכיסאות.

סימי גפני: מייסה חטיב: כי הם לא מאותרים ולא מאובחנים ואף אחד

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: אני מוכנה לקיים דיון נפרד על העניין הזה,

סימי גפני: מייסה חטיב: כי בקיומן של אותן מסגרות יש ילדים שהם

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: למה הם לא מאובחנים?

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: לאן הם לא יכולים להגיע?

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: למה?

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: למי אין כלים?

סימי גפני: מאובחנים.

סימי גפני: איתם?

סימי גפני: מודעות.

סימי גפני: אני לא יודעת התפקיד של מי.

סימי גפני: יש הרבה ילדים בחברה הערבית שהם ילדים בעלי צרכים מיוחדים או בסיכון והם לא מאובחנים.

סימי גפני: השירותים לא קיימים במידה מסוימת.

סימי גפני: קיימים בכל מקום.

סימי גפני: אחר כך שולחים למרכזים

סימי גפני: סימי גפני: צריך לנסוע לעיר הגדולה.

סימי גפני: סימי גפני: אם עובדים מול קרנות, לפתח מרכזים

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: אני אומר לך מי צריך לפתוח מרכזים

סימי גפני: סימי גפני: משרד הבריאות.

סימי גפני: מייסה חטיב: ומשרד הבריאות.

סימי גפני: בריאות ממלכתי.

סימי גפני: קופות החולים צריכות או לפתוח בעצמן או לרכוש את השירות אצל מישהו.

סימי גפני: אבל זה בתוך חוק ביטוח בריאות.

סימי גפני: לא צריך חוקים בשביל זה, יש חוק ברור שקובע כי לכל ילד הזכות לקבל אבחון ולקבל טיפול, לא רק אבחון.

סימי גפני: גם אבחון וגם טיפול, ועד גיל 6 הטיפול הוא בלי הגבלה.

סימי גפני: אין הגבלה למספר הטיפולים.

סימי גפני: החוק נדיב מאוד בתחום הזה.

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: העניין הזה שווה דיון נפרד.

סימי גפני: אבל אני רק

סימי גפני: סימי גפני: לגבי העניין של החוק עצמו.

סימי גפני: אני מבינה שהוא

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: ומשפחתון.

סימי גפני: משעה 07:00 עד השעה 16:00.

סימי גפני: האם תהיה אפשרות לגמישות של המסגרות?

סימי גפני: אם למשל יש לנו קבוצה של ילדים אתיופיים בני 2-3 שנים ואנחנו יודעים שהם ילדים בסיכון, אין משאבים לרשות מקומית כדי לקלוט אותם למסגרת, אין מכסות, המתנ"ס עצמו בעצם נערך היום לפתוח איזו שהיא מסגרת שבעצם יכולה לתת שירות עד השעה 13:00.

סימי גפני: האם החוק יכול לחול גם על מסגרות של עד שעה 13:00?

סימי גפני: כיוון שאין תשתיות לקלוט את הילדים עד לשעה 16:00.

סימי גפני: כדי לפתוח מעון יום, אתה צריך תשתית אחרת לגמרי.

סימי גפני: חושבת שזה ממש ראוי לברכה, ואנחנו מקווים

סימי גפני: מהניסיון שלנו בחוקים שהתקבלו לפחות בשירותי הרווחה, גילינו שהתקבלו חוקים יפים מאוד ונאורים אבל באמת לא היה לזה גיבוי תקציבי וגיבוי בכוח אדם.

סימי גפני: הבנתי מהמנהל הכללי שהרעיון הוא שיהיה לזה גיבוי, ואנחנו באמת מקווים שכך זה יהיה.

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: כמה הקיצוץ?

סימי גפני: את יכולה לתת מספר?

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: וכמה היו?

סימי גפני: קיצוץ של בערך 5 אחוז או 10 אחוז, משהו כזה.

סימי גפני: זה לא קיצוץ.

סימי גפני: המשרד קורה לזה התאמה לפי אמות מידה.

סימי גפני: לפחות לגבי עיריית חיפה זה לא עובד.

סימי גפני: יש לנו בפועל משנה לשנה פחות מכסות.

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: אולי לפתוח את המעונות שנסגרו.

סימי גפני: מזמן משמשים לדברים אחרים.

סימי גפני: חלקם כבר

תמר גוז'נסקי: רבקה בורנשטיין: המבנים היו עירוניים.

תמר גוז'נסקי: חלקם היו במצב

תמר גוז'נסקי: את שאלת קודם לגבי משפחתונים.

תמר גוז'נסקי: יש לנו משפחתונים בחיפה, חלק גדול מאוד במגזר הערבי, משום שאין לנו מעון יום.

תמר גוז'נסקי: הבעיה היא שהמבנים, הבתים דווקא בשכונות המצוקה, הדירות לא מתאימות לזה.

תמר גוז'נסקי: אז יכולות להיות מטפלות מוכשרות וכשירות, אבל הבית שלהן לא מתאים.

תמר גוז'נסקי: רבקה בורנשטיין: אנחנו נותנים, אבל אם נקבל עוד מכסות

תמר גוז'נסקי: גולדי טו ילין מור: הערה לגבי המגזר הערבי.

תמר גוז'נסקי: היו מספר פניות

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: את מתכוונת שאין מבנים עירוניים.

תמר גוז'נסקי: אפשרות להפעיל את זה, גם אם לא לפי מודל המעון.

תמר גוז'נסקי: הצרכים של האוכלוסייה הם שונים, הם למשל פחות זקוקים למעונות עד 16:00 אחר הצהריים, כי למשל מרבית הנשים העובדות עובדות עד השעה 14:00, זה מה שנאמר לי ב2-3- יישובים שאנחנו בדקנו, וצריך לבדוק את זה הלאה.

תמר גוז'נסקי: הגננות המורות.

תמר גוז'נסקי: זה הדבר האחרון שאנחנו

שלהם עד 16: גם לא במשפחתונים.

שלהם עד 16: ובראשונה צריך לבדוק אם אנחנו לא יכולים לעשות איזו שהיא חשיבה שהיא שונה, כי עד אשר ייבנו, בכל זאת צריכים פתרונות, ויכול להיות שבאמת זה לא המשפחתון וזה לא המעון הקלאסי עם שלוש כיתות, אבל בכל זאת שיהיה פתרון כי אנחנו עמדנו בסיטואציה שבסיכומו של דבר באמצעים הקיימים היום, היינו צריכים להגיד: אנחנו לא יכולים להפעיל מעון לא תקני ואי אפשר היה לעמוד בזה.

שלהם עד 16: אני חושבת שצריכה להיות חשיבה אחרת כאשר זה גם משליך על עלויות של מעון, כי להפעיל כיתה זה שונה מאשר להפעיל שלוש כיתות וכך הלאה.

שלהם עד 16: אני חושבת שזה עניין שכאשר רצינו לבוא ובאמת לתת איזה שהוא מענה, באמת לא הייתה אפשרות.

שלהם עד 16: הערבי.

שלהם עד 16: איפה יש להם מעונות יום?

שלהם עד 16: מוטי וינטר: אני חושב שמדי פעם עולה כל הבעיה של

שלהם עד 16: אני יודע שבסוגיות שונות המדינה לוקחת איזו שהיא אחריות ועוזרת לאוכלוסיות חלשות במנגנונים מסוימים, בתקופת מעבר או משהו כזה.

שלהם עד 16: אני חושב שאם לא תהיה פה איזו שהיא יוזמה שמסייעת להקים ארגונים כאלה או עמותות כאלה, אז לא יקרה שום שינוי.

שלהם עד 16: התיאור שגברת סימי גפני תיארה הוא נכון בעיקרו של דבר.

שלהם עד 16: רוב הילדים במשפחתונים הם ילדי רווחה ויש בעיות בסיכון ויש בעיות עם 25 האחוז וכדומה.

שלהם עד 16: יש כסף במגזר הערבי, זה לא שאי אפשר להשיג, זה איזה שהוא עניין של תהליך.

שלהם עד 16: אם תוקמנה העמותות האלה, אם יוקמו הארגונים, ויש פה כל מיני תהליכים, יש תהליכים של הכשרה של גופים.

שלהם עד 16: אני יודע שאני מנסה עכשיו לעשות איזו שהיא יוזמה, אני מקווה שאני אצליח באזור הצפון להביא להקמת עמותה שתפתח כל מיני שירותים שהיישובים אינם יכולים לפתח.

שלהם עד 16: אני יוזם, אני מנסה לעשות עם "אשלים", עם כל מיני גורמים.

שלהם עד 16: זה דבר אולי יותר גדול, אבל השאלה היא אם אי אפשר ליזום, כי יותר מדי פעמים מדברים ושום דבר לא עושים בעניין הזה וגם, לצערי, במגזר לא מי יודע מה מתאמצים בעניין, למרות שיש התחלות בעניין הזה.

שלהם עד 16: השאלה היא אם אי אפשר לקחת חלק מארגונים קיימים שנותנים בתחומי רווחה כאלה או אחרים ולעשות להם התאמות והצלבות ולהשתמש במבנים קיימים כאלה ואחרים.

שלהם עד 16: הרי מה שמאפיין את המגזר הערבי זה העובדה שיש שם בנייה צמודת קרקע, ויש סוגים כאלה של מבנים, אבל צריך לעשות את זה.

שלהם עד 16: את יכולה לקדם דיונים בעניין שיחייבו את

שלהם עד 16: היסטורית.

אומרת: להיערך, אבל תגידו לי בזמן.

אומרת: המספרים פחות או יותר ונוכל להקצות.

אומרת: זה לא דבר פשוט, אבל נעשה את זה כמה שיותר מהר כדי שאתם תדעו, אבל אתם יכולים פחות או יותרלהעריך.

אומרת: זה לא דבר שאי אפשר לחזות אותו.

אומרת: גדולה שיש לה כל הנתונים ויש לה מבנים וכדומה.

אומרת: אם אנחנו מדברים על תקציב באפריל, שוב אנחנו נמצא את עצמנו בכך שאין את 25 האחוז ושוב נמצא את עצמנו שהרשויות המקומיות החלשות לא תוכלנה לתת.

אומרת: אין להן לא היערכות, לא מבנים וגם לא תקציבים, ויש פה איזו שהיא בעייתיות בכל האיתורים ואיך העניין הזה מתבצע.

אומרת: התקציבים היו צריכים להיות לפני ינואר כדי שהרשויות המקומיות תוכלנה להיערך לקראת אפריל, כדי שיאתרו את המבנים.

אומרת: היו"ר תמר גוז'נסקי: הרשות המקומית בדרך כלל לא מפעילה

אומרת: קלרה פלדמן: לא מפעילה, אבל היא מעמידה לרשות מבנה.

סימי גפני: קלרה פלדמן: היא גם זאת שזכאית להחליט מי הגוף שיפעיל

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: מה אתם הולכים לעשות כשלטון מקומי

סימי גפני: קלרה פלדמן: אחת הבעיות שיש לנו עם המשרד היא העניין

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: כדי לעשות משהו באפריל-מאי, אתם צריכים

סימי גפני: קלרה פלדמן: היו חייבים לדעת את זה עכשיו.

סימי גפני: לא רק שלא

סימי גפני: הייתה כאן התייחסות לעניין של 25 האחוז.

סימי גפני: בעבר הרחוק, אני עוד עבדתי במשרד הרווחה, הייתה איזו שהיא התאמה בין משרד הרווחה למשרד הפנים לגבי 25 האחוז.

סימי גפני: היה הסדר כזה שכל 25 אחוז הובטחו ממשרד הפנים אוטומטית, אני הייתי אחראית על ההסדר הזה.

סימי גפני: היה לי 3 פעמים בשנה תיאום עם משרד הפנים לגבי עדכונים מהתקציבים על 25 האחוז.

סימי גפני: היה גם שינוי בכל התהליך החקיקתי של הקשר של המענקים למה הם מיועדים ואיך המענקים מחולקים.

סימי גפני: אבל אני חושבת שזאת שיטה שאת יכולה לחזור אליה, כי זה בהחלט יכול לאפשר.

סימי גפני: יש רשויות שאין להן מענק, אז לגבי הרשויות האלה המצב שונה.

סימי גפני: זה לא יפתור את בעיית חשבונות הבנקים, אבל זה לפחות יפתור שהרשות המקומית יודעת שצבוע לה לעניין של הרווחה והיא לא יכולה להעביר לסעיף אחר.

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: אם הפרוייקט הזה בפועל מתחיל בספטמבר,

סימי גפני: קלרה פלדמן: כשכבר הקופה ריקה.

סימי גפני: האחוז של 4 החודשים האלה, מה יקרה

סימי גפני: קלרה פלדמן: לא.

סימי גפני: יש בינינו קשר קבוע שזה עובד.

סימי גפני: אתם צריכים לתקצב.

סימי גפני: היו"ר תמר גוז'נסקי: את מדברת שתקופת המעבר הזאת, אם היא

סימי גפני: קלרה פלדמן: בדיוק.

סימי גפני: ואם זה לא ייעשה בתיאום ואומרים:

סימי גפני: מה שצריך לעשות עכשיו הלכה למעשה, זה לתת בדיוק על מה מדובר, להגדיר על איזה היקפים מדובר, שזה יינתן בספטמבר ב100- אחוז.

סימי גפני: רוב הילדים מגיעים אחרי החגים.

סימי גפני: אל תשכחו שהמשרד בתחילת דצמבר סוגר את השנה התקציבית, כלומר, דצמבר זה כבר עובר לשנה הבאה, ולהתחיל להיערך נכון.

רבקה בורנשטיין: הצהריים, שהן זולות יותר מבחינת כולם, גם המשרד וגם הרשויות המקומיות, ולפעמים נותנות תשובות מספקות.

רבקה בורנשטיין: אנחנו קוראים לזה תתי גן והפעוטונים.

רבקה בורנשטיין: למשל, בחיפה יש 7 מסגרות.

רבקה בורנשטיין: רבקה בורנשטיין: עד גילים 2-3 שנים, עד גיל גן טרום חובה

רבקה בורנשטיין: קריאה: אם הוא לא צריך את זה, הוא יכול לעבור

רבקה בורנשטיין: רבקה בורנשטיין: בדיוק.

רבקה בורנשטיין: אנחנו רואים את התוכנית הזאת יותר

רבקה בורנשטיין: והיא הרבה פחות יקרה ממעון יום.

רבקה בורנשטיין: רבקה בורנשטיין: בדיוק.

רבקה בורנשטיין: ואולי לא הכל יהיה בדיוק כמו מעון יום עד 16:00.

רבקה בורנשטיין: למרות שהחוק לא מדבר על זה, אבל אם השר יוציא צו, ובצווים ובתקנות יתנו פרשנות לחוק שיאפשר למשרד גמישות מסוימת בעניין הזה.

רבקה בורנשטיין: אני חושבת שאם הברירה היא בית או עד 13:00 בשיעור מסוים, כי אנחנו לא רוצים להרוס את השירות הזה בכלל, כי יש לו המשמעות שלו, בעיקר מתוך מחשבה בסופו של דבר שאולי בכל זאת חלק מהנשים האלה כשהילד יהיה במסגרת, כן יצאו לעבודה, בעיקר כאשר מדובר בחד הוריות וכדומה, שהיכולת לצאת לעבודה או בכלל המחשבה ליציאה לעבודה, יכול להיות רק כשהילד מסודר.

רבקה בורנשטיין: אם הילד לא מסודר, אין מה לדבר בכלל על יציאה לעבודה.

רבקה בורנשטיין: סימי גפני: כל הילדים בעמרר מסודרים.

רבקה בורנשטיין: כל התיאוריה התנפצה.

רבקה בורנשטיין: התיאוריה שאמרה שאמהות דרוזיות לא תשלחנה את הילדים בגיל 3 לגן כי אצלם במסורת לא מקובל.

רבקה בורנשטיין: ברגע שהשירות היה זול וזמין והמדינה לקחה על עצמה משום שזה אזור עדיפות, גם לבנות את הגנים וכן הלאה, וראש המועצה יכול היה מהר לפתוח את הגנים וכן הלאה, הגענו למצב החשוב והנפלא הזה.

רבקה בורנשטיין: זאת רק דוגמה אחת לכך ששירות זמין וזול מוליד את הביקוש לאותו שירות.

רבקה בורנשטיין: גם מעונות יום וגם משפחתונים וגם כל המסגרות האחרות, ברור שזה לא קיים, אז אף אחד לא חושב על העניין הזה.

רבקה בורנשטיין: לאור הדברים שנאמרו פה אני חושבת לעשות כמה דברים.

רבקה בורנשטיין: לפנות למשרד השיכון ולבדוק איפה בונים מעונות יום, מה בונים, למי נותנים.

רבקה בורנשטיין: אני אבדוק את זה גם מול גברת איווט סעדון וגם מול משרד השיכון, כי מעניין מי בונה ולמה בונה, מתי המעונות האלה יהיו מוכנים כמבנים.

רבקה בורנשטיין: קלרה פלדמן: למה לא לעשות עוד דברים.

רבקה בורנשטיין: שאני רוצה לברר הוא שאני מציעה שנקיים ישיבה, אולי נעשה אותה אפילו בצפון כדי להקל, ולהזמין את ועדת המעקב לעניין הגיל הרך של האוכלוסייה הערבית, שעוסקת רק בגיל הרך.

רבקה בורנשטיין: הם עושים כל מיני דברים, ימי עיון וכדומה.

רבקה בורנשטיין: דרכם לנסות להגיע לכל הארגונים הערביים שכבר היום עוסקים בעניין.

רבקה בורנשטיין: יכול להיות שיש 5 כאלה, יכול להיות שיש 10 כאלה, אינני יודעת.

רבקה בורנשטיין: אני מכירה כמה, אבל ההיכרות שלי עוד לא אומרת כלום.

רבקה בורנשטיין: לנסות להגיע לכל הארגונים שכבר עובדים בעניין הזה, ברוח הדברים שאתה אומר.

רבקה בורנשטיין: אם יש ארגונים שכבר יש להם ניסיון מעשי, שיש להם כבר רשיון של עמותה, הם כבר מתוקצבים, אתם כבר מכירים אותם.

רבקה בורנשטיין: למשל, אני מכירה עמותה אחת שעובדת בעכו העתיקה והם מפעילים שם גם מעון יום וגם גן.

רבקה בורנשטיין: הם קוראים לעצמם "סינדיאנה".

רבקה בורנשטיין: היו"ר תמר גוז'נסקי: אנחנו דיברנו על חשיבה איך לתת לאוכלוסייה

רבקה בורנשטיין: אני רק מציעה, אני לא נותנת פתרונות, אני חושבת שברוח הדברים שאמר מר מוטי וינטר, לנסות לקיים פגישה עם ועדת המעקב, עם הארגונים, עם ויצ"ו, עם נעמ"ת ועם כל מי שמוכן בכלל לבוא לאזור הזה, נשב בחיפה או באיזה שהוא מקום אחר בצפון ונראה מה באמת קיים כבר, ועד כמה מה שאתה אומר, מה נחוץ להם כדי לקדם, כי אני חושבת שהארגונים האלה צריכים לדעת למשל שבונים מעונות יום.

רבקה בורנשטיין: אולי הם רוצים להתמודד על ההפעלה של המבנים האלה.

רבקה בורנשטיין: אני חושבת שזה עניין חשוב אם אנחנו רוצים לקדם את העניין הזה.

רבקה בורנשטיין: קריאה: לאו דווקא לערבים.

רבקה בורנשטיין: העניין של המגזר הערבי.

רבקה בורנשטיין: אבל אני מסכימה איתך שזה לא רק, אבל בין יתר השאלות שנשאל אותם, נניח שנפתח מסגרות עד השעה 13:30, האם זה יהיה יעיל יותר, אם את אומרת שממילא הם הולכים ב14:00- הביתה.

רבקה בורנשטיין: היו"ר תמר גוז'נסקי: זה עניין אחד שאנחנו נעשה.

רבקה בורנשטיין: העניין השני הוא

רבקה בורנשטיין: הארגונים, המתנ"סים והמפעילים – אני חושבת שאתם צריכים ליזום כארגונים מה שאתם חושבים שהיה כדאי שייעשה.

רבקה בורנשטיין: גם אם זה לא יתבצע בדיוק בשנת 2001, אולי זה יתבצע בשנת 2002.

רבקה בורנשטיין: אבל תנו אתם פידבק.

רבקה בורנשטיין: אתם יכולים לשלוח למשרד העבודה והרווחה ולשלוח אלי העתק, כדי שנוכל לעקוב אחרי העניין הזה.

רבקה בורנשטיין: הילד בחברה הערבית שלא קיימים.

רבקה בורנשטיין: ודיברנו על העניין הזה של הריחוק מהשירות וכן הלאה, לאן הם צריכים לנסוע.

רבקה בורנשטיין: הם דיברו על כך שהם הולכים להקים באזור הזה מרכז להתפתחות הילד וכן הלאה.

רבקה בורנשטיין: קופות החולים.

רבקה בורנשטיין: החולים להגביל אבחונים או טיפולים עד גיל

רבקה בורנשטיין: קלרה פלדמן: הן מגבילות.

רבקה בורנשטיין: לטפל בו.

רבקה בורנשטיין: הבעיה היא כזאת, החיסכון שלהם נובע מכך שברגע שהשירות לא זמין, פחות משתמשים בו.

רבקה בורנשטיין: ברגע שפחות משתמשים בו, הקופה משלמת פחות.

רבקה בורנשטיין: זה כל הסיפור.

רבקה בורנשטיין: במקום שיש הורים חזקים, זה לא יעזור לקופות החולים, הן כבר יוציאו מהקופות את כל השירות עד הסוף וכל מה שמגיע.

רבקה בורנשטיין: במקום שההורים חלשים או שאין להם כוח ואולי אין להם רכב ואולי אין להם יכולת ואולי אין להם מודעות אולי הם מטופלים ביותר מדי ילדים והם לא יכולים, יהיו הסיבות אשר יהיו, הם לא מתעקשים לקבל את השירות ואז התוצאה כפי שאת תיארת, אבל זה עומד בניגוד לחוק.

רבקה בורנשטיין: הבעיה שלנו היא שהשירות יהיה קרוב.

רבקה בורנשטיין: אם צריך מתמרה לנסוע לבית החולים בנהריה או לבית החולים בחיפה ולקבל שם טיפול.

רבקה בורנשטיין: ..

רבקה בורנשטיין: קופות החולים יכולות להקים מרכזים לטיפול, לא קשורים למרכז להתפתחות הילד, כל קופות החולים יכולות להתארגן יחד ולהקים יחד.

רבקה בורנשטיין: הבעיה היא שהן לא רוצות לעשות את זה.

רבקה בורנשטיין: היו"ר תמר גוז'נסקי: לא.

רבקה בורנשטיין: אור-נוי, כאילו אם אור-נוי אומר כן, אז יש.

רבקה בורנשטיין: לפתוח מרכז בלי רשיון.

רבקה בורנשטיין: הרשיון אומר שיהיה שם רופא שהוא מומחה בהתפתחות הילד, ויהיה שם ריפוי בעיסוק ויהיו כל מיני דברים.

רבקה בורנשטיין: צריך להוכיח שיש כל הדברים האלה.

רבקה בורנשטיין: היו"ר תמר גוז'נסקי: משרד הבריאות נותן את האישור, אבל משרד

רבקה בורנשטיין: קלרה פלדמן: הוא לא ממשלתי.

רבקה בורנשטיין: קלרה פלדמן: הוא עמותה ציבורית, אבל הוא מתוקצב חלקו

רבקה בורנשטיין: היו"ר תמר גוז'נסקי: אנחנו נקיים דיון נפרד על העניין הזה.

רבקה בורנשטיין: היו"ר תמר גוז'נסקי: אנחנו צריכים בעניין הזה לעבוד מול משרד

רבקה בורנשטיין: דיפרנציאציה בתשלומים – אני מקווה שזה ייכנס לתקנות ביוזמת המשרד, כי זה בידכם.

רבקה בורנשטיין: בידכם לפרש את החוק ולבקש אישור של הוועדה לדיפרנציאציה, ולדעתי, אם יש לזה ביקוש ואם תבואו עם נתונים, אז אני אומר שיכול להיות שלפחות כתקופת מעבר, לפחות ל5-6- השנים הבאות, בואו נתחיל עם משהו.

רבקה בורנשטיין: אם זה או כלום או שירות עד הצהריים, אז אני חושבת ששירות עד הצהריים עדיף לאוכלוסיות האלה.

רבקה בורנשטיין: בערים במרכז הארץ הייתה בדיקה של משרד החינוך, 9 מכל 10 בתי ספר לא עברו את הבדיקה.

רבקה בורנשטיין: בתי ספר שמופעלים על ידי הרשות המקומית, אבל הם חינוך ממלכתי, לא איזו שהיא עמותה שהיא לא בסדר, ובכולם נמצאו ליקויי בריאות ותברואה רציניים ביותר.

רבקה בורנשטיין: לאן אנחנו שולחים את הילדים בכלל?

רבקה בורנשטיין: ולראות לאן שולחים את הילדים האתיופים.

רבקה בורנשטיין: היו"ר תמר גוז'נסקי: אני הייתי באור עקיבא.

רבקה בורנשטיין: ראיתי שם את הצהרון

רבקה בורנשטיין: אם כולנו, החל במשרדים הנוגעים בדבר, ברשויות המקומיות ובארגונים, לא נתחיל לעבוד על זה מעכשיו, אז נשכח מזה שבספטמבר יקרה משהו.

רבקה בורנשטיין: זאת בעצם הייתה המטרה של הישיבה הזאת, לדחוף, לדרבן וליצור לחץ ליישום החוק הזה.

רבקה בורנשטיין: אני מקווה שאנחנו נעשה עוד ישיבה אחרי הבחירות, כדי לראות מה קרה בינתיים.

רבקה בורנשטיין: אני אנסה לעשות את כל הבירורים שלקחתי על עצמי עד לישיבה הבאה, ונבוא יותר מסודרים לישיבה הבאה.

רבקה בורנשטיין: אני מאוד מודה לכם.