הוועדה המיוחדת לקידום מעמד הילד, כנסת 15, פרוטוקול מספר 84, 2000-12-18 09:35

תמר גוז'נסקי: לקידום מעמד הילד.

תמר גוז'נסקי: העניין הוא שירותי משפחות אומנה וצעדי ההפרטה.

תמר גוז'נסקי: חשבנו על הדיון הזה די הרבה זמן והמתנו לתוכניות של משרד העבודה בתחום הזה ולכן אני חושבת שהעניין חשוב מאוד ונמצא גם באיזה שהוא רגע של הכרעות חשובות של המשרד.

תמר גוז'נסקי: כוועדה שעניינה טובת ילדים, ובמיוחד טובת ילדים בסיכון ובמצבי הזנחה ומצוקה, אנחנו רוצים שיהיה יותר טוב, אבל אנחנו רוצים שיהיה טוב יותר לא באופן מופשט לאיזו שהיא מערכת מופשטת, אלא טוב יותר לילדים.

תמר גוז'נסקי: הטיפול בילדים שנאלצים להוציא אותם מבתיהם יהיה הטוב ביותר האפשרי.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות, מאחר שאינני יודעת מה יקרה, להודות לכל מי שתרם לעבודת הוועדה, במיוחד לצוות של הוועדה בראשות הגברת רחל סעדה ולכל האנשים הטובים שבמשך השנה וחצי עזרו, שיתפו פעולה ותרמו.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה גם להודות לכל העמותות, למועצה לשלום הילד ולכל הארגונים האחרים, ולקוות שיהיה המשך כזה או אחר בתנאים הקיימים למה שהתחלנו.

תמר גוז'נסקי: אני יודעת שחברי הכנסת עכשיו מתרוצצים בכלל במקום אחר ובעניינים אחרים, אבל אני מרגישה שזאת החובה שלנו.

תמר גוז'נסקי: שרית גולן: בוקר טוב.

תמר גוז'נסקי: ההיכרות שלי עם עניין האומנה

תמר גוז'נסקי: בארץ יש כ1,500- ילדי אומנה בכ1,083- משפחות.

תמר גוז'נסקי: ההתפלגות – 350 ילדים הם בין גיל 0 ל6-.

תמר גוז'נסקי: 769 ילדים הם בין גיל 0-12.

תמר גוז'נסקי: 460 ילדים בין הגילים 12-18.

תמר גוז'נסקי: הנתונים האלה נלקחו ממחקר שנעשה במשרד העבודה והרווחה ואני מניחה שאתם מכירים את זה.

תמר גוז'נסקי: במשרד, זה חלק מהבעיה, אבל זה לא כלל הילדים באומנה, כי יש לשירות שיקום מערכת.

תמר גוז'נסקי: עמותות כמו האומנה הטיפולית.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, וגם הספרות מסכימה, שזה שירות מאוד חיוני.

תמר גוז'נסקי: בסך הכל, ביחס לשירותים שניתנים על ידי פנימיות, משפחות האומנה אמורות למלא פונקציה שהיא פונקציה חיונית, איזו שהיא מסגרת של חוויה מתקנת, מגיעים לשם ילדים פגועים, ילדים עם בעיות כאלה ואחרות, כאשר המשפחות הביולוגיות הן משפחות דיס-פונקציונליות.

תמר גוז'נסקי: אחת הנקודות המרכזיות בדיון היא העניין של בחירת משפחות אומנה.

תמר גוז'נסקי: איך בוחרים משפחות אומנה?

תמר גוז'נסקי: אילו קריטריונים קיימים לבחירת משפחות אומנה?

תמר גוז'נסקי: אני בניתי את הדבר הזה לפי התקנות של העבודה הסוציאלית ועברתי קצת על אמות המידה לבחירת משפחות אומנה.

תמר גוז'נסקי: בין אמות המידה מופיעים הדברים הבאים: המשפחות צריכות להיות לפחות בעלות 10 שנות לימוד, בלי רקע פלילי, הן צריכות לעבור חיסון נגד צהבת, לעבור קורס במה ועוד.

תמר גוז'נסקי: חשבתי האם באמת אמות המידה האלה מהוות איזה שהוא מדד לסינון המשפחות.

תמר גוז'נסקי: האם אנחנו באמת מתמקדים במשפחות כקבוצות יעד שבהן אנחנו מעוניינים שיתנו את השירותים הטובים ביותר.

תמר גוז'נסקי: לדוגמה, אולי אנחנו צריכים לחשוב על דרך לרכז או להביא לנו משפחות שהן משפחות "חזקות" יותר, בעלות השכלה גבוהה יותר, בעלות אמצעים כאלו ואחרים, שהם אמצעים טובים יותר.

תמר גוז'נסקי: הפיקוח על משפחות האומנה – אני חושבת שלא היה ויכוח על כך גם בספרות וגם מצד משרד העבודה והרווחה שיש בעיה.

תמר גוז'נסקי: הייתה בעיה לפקח על הנעשה בתוך המשפחות.

תמר גוז'נסקי: הרבה פעמים מנחות האומנה נמצאות בעומס רב, מלבד האומנה פעמים רבות יש להן מטלות אחרות כי הן מוצבות בתוך לשכות לשירותים חברתיים, ובפועל, שירות התעסוקה מגדיר, אם אינני טועה, הוא מגדיר את המחויבות של מנחת האומנה להגיע למשפחה משהו כמו פעם בחודש, אם כי זה נתון לשיקולים של מנהלת הלשכה וכן לשיקולים של המנחה.

תמר גוז'נסקי: היות שאין הגדרה חד משמעית להגעה פעם בשבוע או בפרק זמן אחר, זה משאיר פתח לכל מיני מעשים ולכל מיני תופעות שקשה מאוד לעלות עליהן.

תמר גוז'נסקי: השאלה היא האם באמת לאותן עובדות אומנה יש הכישורים לגלות תופעות?

תמר גוז'נסקי: כי הן לא עוברות קורס כמו למשל קורס של פקידות סעד, ההכשרה שלהן היא תואר ראשון בעבודה סוציאלית או תואר שני.

תמר גוז'נסקי: השאלה היא האם יש להן כישורים לגלות תופעות כמו אלימות כלפי הילד גם במשפחת האומנה וגם במשפחה הביולוגית כשהוא יוצא לביקורים.

תמר גוז'נסקי: לדוגמה: סימנים של ילד בן 12 שנה שמרטיב בלילה פתאום, מה האינטרפטציה שהיא עשויה לתת לזה.

תמר גוז'נסקי: שמירת הקשר בין הילד למשפחה הביולוגית שלו – אני חושבת שזהו לב לבו של תחום האומנה.

תמר גוז'נסקי: הילד אמור בהגדרה לשמור על הקשר עם המשפחה הביולוגית.

תמר גוז'נסקי: הוא אמור לצאת לביקורים תדירים.

תמר גוז'נסקי: הן עובדות הרווחה של המשפחה הביולוגית והן הרכזת או מנחת האומנה אמורות בעצם להניח את הבסיס לכך שהקשר בין הילד לבין המשפחה האומנת לבין המשפחה הביולוגית יהיה קשר רציף וקשר שמתקיים בצורה כזאת שהיא טובה לילד ויוצרת איזה שהם יחסי עבודה.

תמר גוז'נסקי: יחסי עבודה שהם בריאים, טובים, כאלה שהוא יוכל לחיות בהם עם מינימום קונפליקטים.

תמר גוז'נסקי: המצב הזה מסתבך כאשר יש מצבים שבהם כאשר הילד יוצא לביקורים, הוא נפגע במשפחה הביולוגית או עובר איזו שהיא התעללות ויש בעיה.

תמר גוז'נסקי: צריך להביא את המצב ולגלות אותו כשהילד נמצא במשפחה הביולוגית כי השאלה היא מי מבצע את המעקב כאשר הוא שם.

תמר גוז'נסקי: כאשר הילד יוצא ממשפחת האומנה למשפחה הביולוגית בעצם אין כל כך מעקב, כי הילד נמצא תחת הפיקוח של מרכזת האומנה, וקשר לקוי בין הגורמים במקרים האלה, הרבה פעמים יכול להביא למצב שהוא ימשיך להיפגע גם כשהוא נמצא במסגרת של אומנה כשהוא יוצא לביקורים.

תמר גוז'נסקי: מספר ילדי האומנה הנמצאים במשפחה אחת – אני מודעת לכך שיש מחסור במשפחות אומנה, וזה פתרון שהוא הרבה פעמים רצוי על פתרונות כמו פנימיות או כל מיני ארגונים אחרים.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שבהגדרה של שירות התעסוקה מספר הילדים המקסימלי למשפחה הוא 4 או 5 ילדים.

תמר גוז'נסקי: הם הרבה פעמים לא אחים, הם גם מגיעים ממשפחות שונות.

תמר גוז'נסקי: לא תמיד הם מגיעים אחרי הכנה מתאימה.

תמר גוז'נסקי: המשפחה עצמה, המשפחה הקולטת אינה עוברת הכנה מתאימה.

תמר גוז'נסקי: החשש שלי שבמקרים האלה השיקול המרכזי כשאתה הופך למין משפחתון, אני חושבת שכבר אפשר לקרוא לזה משפחה אומנת ל5- או ל4- ילדים, השיקול הכלכלי יכול להוות פה שיקול מרכזי לקליטת ילדים נוספים, ולאו דווקא הרצון לתרום לילד כזה או אחר.

תמר גוז'נסקי: האומנה הפרטית – מישהו הזכיר את העניין שיש ילדים שנמצאים בעמותות כמו "אור שלום".

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזה רלוונטי יותר למצב שהיה לפני שהמכרז נפתח ונסגר, היה מצב שבו הגיעו ילדים למשפחות דרך משרד העבודה והרווחה, ובמקביל היו ילדים שלפעמים הגיעו מעמותות פרטיות כמו "אור שלום" לאותה המשפחה.

תמר גוז'נסקי: זה קיים אצל משפחה שאני אישית מכירה.

תמר גוז'נסקי: זה לא קיים הרבה כי יש העדפה, אבל יש משפחות שלפעמים קורה שהן עובדות מול שתי מערכות, מול אומנה פרטית כמו "אור שלום".

תמר גוז'נסקי: שרית גולן: אלה שתי מסגרות.

תמר גוז'נסקי: מעמותה כמו "אור שלום"

תמר גוז'נסקי: קריאה: כל הילדים ממשרד העבודה.

תמר גוז'נסקי: תמיד מגיע באישור.

תמר גוז'נסקי: מגיעים לשם שני עובדים סוציאליים, כאשר קיים האינטרס של כל עובד סוציאלי ולא תמיד יש לו ראייה מערכתית.

תמר גוז'נסקי: הוא דואג נקודתית לילד שלו, הוא מטפל, למרות שאני מניחה שנשאלות שאלות.

תמר גוז'נסקי: שרית גולן: ראייה מערכתית היא איך המשפחה מטפלת

תמר גוז'נסקי: במצבים כאלה שבהם יש 2 ילדים, חשוב מאוד שיהיה שיתוף פעולה בין 2 העובדים או בין הגופים, שתהיה איזו שהיא תוכנית עבודה אחת למשפחה ולא ל2- אנשים.

תמר גוז'נסקי: משפחות אומנה במגזר הערבי – אני מניחה שהן סובלות מכל הנקודות האחרות שהזכרתי, והבעיה הנוספת היא שאנחנו מדברים על משפחות שהרבה פעמים בכלל לא מודעות לזכויות שלהן.

תמר גוז'נסקי: אינני יודעת כמה מסבירים להן ועד כמה הן באמת מבינות מה מגיע להן, החל מהסבר איך למלא טפסים של טפסי הוצאה מיוחדת למושם וכלה בעניין אם לילד מגיע חוג כזה או אחר, אם הילד זכאי לעזרה בלימודים, אם המשפחה זכאית להחזר על התשלומים.

תמר גוז'נסקי: הרבה מאוד פעמים הן פשוט נמצאות במצב שבו יש להן הרבה מאוד רצון טוב, אבל אין להן יכולת להוציא את הרצון הטוב הזה אל הפועל.

תמר גוז'נסקי: זהו מגזר שמלכתחילה הרבה פעמים השירותים שניתנים בו הם שירותים שאינם שווי ערך לאלה במגזרים אחרים.

תמר גוז'נסקי: פעמים רבות המשפחות אינן יודעות מה לבקש משום שהן אינן יודעות מלכתחילה מה מגיע להן.

תמר גוז'נסקי: עבודתך, שמבטאת הן ידע כללי והן את ניסיונך האישי.

תמר גוז'נסקי: לשלום הילד סביב הפנימיות, באותה עת אני אך נכנסתי לתפקיד.

תמר גוז'נסקי: אני במקביל בחנתי את המצב של האומנה, ומצאתי כ3- עבודות שהיו בזמנו על האומנה שבחנו את מצב האומנה בלשכות לשירותים חברתיים.

תמר גוז'נסקי: אחת מהן הייתה של פרופסור אליעזר יפה.

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: כמה אנשים מועסקים?

תמר גוז'נסקי: מוטי וינטר: אז זה איפשר לנו למנות 32 משרות שהתחלקו

תמר גוז'נסקי: את כלל מדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: עם זאת, לאחר מספר שנים היה פה דיון, ואני חושב שגם את השתתפת, חבר הכנסת רן כהן הוביל אותו, על העניין של ההעסקה שלהם, ודרשו מהמשרד להחזיר אותם ללשכות לשירותים חברתיים.

תמר גוז'נסקי: אנחנו קיבלנו את זה והחזרנו אותם ללשכות לשירותים חברתיים, אבל גם אז זה לא היה באמצעות תקנים, אלא זה היה באמצעות משרות ובאמצעות תקציבי פעולה.

תמר גוז'נסקי: כך זה פעל מספר שנים.

תמר גוז'נסקי: אני אישית חסיד גדול של מתן שירותים באמצעות הלשכות לשירותים חברתיים ושמחתי מאוד על המעבר הזה.

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: מה פירוש המילה כשלנו?

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אבל מה המשמעות המעשית?

תמר גוז'נסקי: יש משפחות בלי

תמר גוז'נסקי: מוטי וינטר: על 25 אחוז מהמשפחות אין פיקוח.

תמר גוז'נסקי: את מנחת האומנה.

תמר גוז'נסקי: שאנחנו עושים פה זה בדיוק מה שאנחנו עושים עשרות שנים במסגרת הפנימיות, בסידור החוץ ביתי.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, זה לא משהו שונה בשירות שלנו שהוא מופרט בעניין החוץ ביתי עשרות בשנים ואיש איננו מתלונן על עצם העניין של ההפרטה.

תמר גוז'נסקי: מוטי וינטר: בוודאי.

תמר גוז'נסקי: מוטי וינטר: לא.

תמר גוז'נסקי: הפיקוח לא מופרט פה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: האם הפרטת השירות הוסיפה מפקחים?

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אלא?

תמר גוז'נסקי: מערכת האומנה.

תמר גוז'נסקי: מוטי וינטר: אנחנו.

תמר גוז'נסקי: מצליחים לפקח, אז למה שתצליחו?

תמר גוז'נסקי: אמרנו שאנחנו לא מצליחים לתת הנחיית אומנה לכל היישובים הקטנים, לא לפקח, לפקח יש לנו מפקחים, ובעניין של הפיקוח זה לא השתנה, ואנחנו לא הולכים להפריט את הפיקוח.

תמר גוז'נסקי: לזה?

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: אני רוצה לתת הקדמה בשני משפטים ואחר כך

תמר גוז'נסקי: המציאות היום בישראל היא שרק 15 אחוז מהילדים שמוצאים אל מחוץ לבית על ידי ועדות החלטה מגיעים למשפחות אומנה, כאשר בעולם המצב הפוך: בארצות הברית 80 אחוז אומנה ו20- אחוז פנימיות, באירופה זה בין 60 אחוז ל80- אחוז אומנה ורק הילדים הקשים במיוחד הולכים לפנימיות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מסיבות היסטוריות, ולא ניכנס לניתוח של העניין, נמצאים במצב של 15 אחוז.

תמר גוז'נסקי: קודם כל זהו מהלך מקצועי גרידא.

תמר גוז'נסקי: לא מהלך תקציבי או אחר, אלא מהלך מקצועי לשפר את כמות משפחות האומנה.

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: בכלל האומנה כ48- מיליון שקל

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: ואתם רוצים להגדיל את מספר הילדים

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: לא.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על הילדים שהיום נמצאים,

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שלפחות לגבי ילדים מגיל 0 עד 8 האומנה צריכה להיות בסדר עדיפות ראשונה ושתמיד תהיה לנו משפחה שתוכל לתת את המענה.

תמר גוז'נסקי: ההערכה שלי היא שמדובר בכ3,500- ילדים ובכ2,000- משפחות.

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: לא.

תמר גוז'נסקי: זה הסך הכל.

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: אני מדברת על 35 אחוז מהילדים.

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: בהחלט.

תמר גוז'נסקי: כמובן שזה יהיה הדרגתי.

תמר גוז'נסקי: זה לדעתי

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: למה הוא לא רוצה?

תמר גוז'נסקי: מנחת האומנה, כי היחס הוא 75-25 והוא אומר: הילדים באים מבחוץ וזה גם אזורי.

תמר גוז'נסקי: לפי ההצעה שדובר בה אנחנו ניסינו אזורי, ובמגזר הערבי זה היה נחוץ מאוד כי היישובים מאוד קטנים, אז הוא צריך לעשות בטירה, בטייבה ובכל היישובים והוא אומר: לא רוצה, תעבירו, וזה עובר פעם לטירה, פעם לטייבה.

תמר גוז'נסקי: יש לנו מקום שאין לנו אפילו משפחה אומנת אחת, שהמנהל בקושי הסכים, בתחנונים, לקבל את 1/4 המשרה כדי לתת מענה לכמה משפחות אומנה שנמצאות, אי אפשר לבנות שירות.

תמר גוז'נסקי: מבחינה מקצועית – לפעמים צריך להפריד בין מי שמלווה את המשפחה האומנת למי שמטפל בילד.

תמר גוז'נסקי: היום אי אפשר לעשות את זה.

תמר גוז'נסקי: אם יש עובדת ב1/2- משרה או ב1/4- משרה, היא לא יכולה להתפצל לשניים.

תמר גוז'נסקי: כל מיני מענים – מומחיות – מומחיות לגיל הרך, מומחיות לגיל ההתבגרות, מומחיות למגזר מסוים, כל המומחיות לא יכולה להתפתח, כל העבודה הקבוצתית.

תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת שהמהלך הזה הוא הכרחי אם אנחנו רוצים לבנות אומנה ברמה טובה במדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: כמו שאמרתי, יש הרבה רשויות שהפסיקו את האומנה, וזה ילך ויחמיר, מפני שככל שהמצב של האגפים ברשויות המקומיות הולך ונעשה קשה יותר, האומנה היא הראשונה שנפגעת.

תמר גוז'נסקי: בגליל התחתון הייתה ועדה קרואה שהם עשו, הם אמרו: הפסיקו את מנחת האומנה.

תמר גוז'נסקי: קריאה: וגם אין צורך בהרבה מקורות פרנסה.

תמר גוז'נסקי: לא מגיעים, אין לנו מנחי אומנה.

תמר גוז'נסקי: אתמול בחדשות דיברו על הילד בן ה12- שהאבא רצח את האמא, ומחפשים משפחה אומנת עבורו.

תמר גוז'נסקי: אני רואה תעודת כישלון בכך שלא יכולתי לבוא ולהציע להם משפחה אומנת שהיום כבר תלווה את הילד בתוך בית החולים.

תמר גוז'נסקי: אני חייבת שיהיה שירות, שברגע שיש מצב כזה, יהיה לנו מאגר של משפחות אומנה.

תמר גוז'נסקי: אין לנו היום מאגר של משפחות אומנה.

תמר גוז'נסקי: אנשים שתפקידם לחפש משפחות אומנה?

תמר גוז'נסקי: אתם עכשיו אומרים שאתם הולכים להקציב ולהקציב.

תמר גוז'נסקי: למה חיכיתם עד היום?

תמר גוז'נסקי: לוקחים 5 עובדים מאותם מוכשרים שאת אומרת שיש להם כישורי שיווק ואומרים להם: עכשיו שנה כל תפקידכם הוא לחפש משפחות אומנה, וקובעים להם מכסה.

תמר גוז'נסקי: כל אחד חוזר עם 100 משפחות אומנה.

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: בלי רשות, המשרד.

תמר גוז'נסקי: יצחק קדמן: לא להפעיל, לעשות מבצע גיוס.

תמר גוז'נסקי: המשרד לא

תמר גוז'נסקי: ייתן להם את התקנים.

תמר גוז'נסקי: מוטי וינטר: הסיפור של הגיוס הוא לא כל כך פשוט.

תמר גוז'נסקי: מוטי וינטר: אנחנו ניסינו לעשות מבצעים מהסוג הזה של

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: כל הזמן הסברת לנו למה המערכת כפי שהיא

תמר גוז'נסקי: לשיפור?

תמר גוז'נסקי: בתוך מחוז מספר סניפים שבהם תהיה קבוצה של עובדים, וזאת אחת הנקודות המשמעותיות, עם הדרכה מתאימה, עם מישהו שם שגם יעסוק בגיוס.

תמר גוז'נסקי: הדברים הטובים האלה?

תמר גוז'נסקי: עלות השירות הזה.

תמר גוז'נסקי: דרך אגב, במכרז יש דרישות מקצועיות מפורטות ביותר אחת לאחת על כל העניינים, על החלק עם ההורים הביולוגיים, יש שם מה שנקרא הנספח המקצועי, עם דרישות כמותיות הרבה יותר גדולות משירות התעסוקה, גם מבחינת התשומות וגם מבחינת התפוקות.

תמר גוז'נסקי: יש פה דרישה גדולה מאוד, כאשר אנחנו בהחלט עשינו חישוב מה העלויות של הדבר הזה.

תמר גוז'נסקי: מוטי וינטר: אני רוצה להזכיר לכבוד היושב ראש חברת

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: גם הבאנו לפטור של משפחות אומנה ממס

תמר גוז'נסקי: יצחק קדמן: אבל מה זה קשור?

תמר גוז'נסקי: לשים את האומנה במקום אחר.

תמר גוז'נסקי: עצמו את העניין הזה, ככל שהוא יצמצם

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: הוא לא יכול לצמצם הרבה מפני שיש פה

תמר גוז'נסקי: קריאה: מי יפקח עליהם?

תמר גוז'נסקי: מול 50-80 יישובים.

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: יישובים.

תמר גוז'נסקי: ל46- יישובים בארץ יש מנחות

תמר גוז'נסקי: קריאה: אבל הדרישה לתוכנית הטיפולית הזאת כבר

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: אבל היום אנחנו לא יכולים לבצע אותה, מפני

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: לאו דווקא פרטי.

תמר גוז'נסקי: אומרים שהשירות הזה בתפיסה שלנו הוא

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: נכון.

תמר גוז'נסקי: הגוף הזה הוא שיהיה לו הרבה ילדים.

תמר גוז'נסקי: אין לו שום עניין להחזיר את הילדים למשפחה הביולוגית.

תמר גוז'נסקי: למה שהוא יחזיר אותם?

תמר גוז'נסקי: ברגע שהוא מחזיר, הוא מפסיד כסף.

תמר גוז'נסקי: ילד הביתה זו ועדת החלטה בלשכת המוצא.

תמר גוז'נסקי: לא הפנימייה ולא האומנה.

תמר גוז'נסקי: אחד הדברים בפילוסופיה של תוכנית במה שהיא תוכנית הכשרה של משפחות אומנה, היא לא רק תוכנית הכשרה, אלא היא פילוסופיה מקצועית שמדברת על שותפות בין הורים אומנים, הורים ביולוגיים והשירותים.

תמר גוז'נסקי: גם היום האומנה לא עובדת עם המשפחה הביולוגית.

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: גם היום, וזה יישאר אותו הדבר, מי שהוא

תמר גוז'נסקי: שרית גולן: אבל זה בדיוק המצב שקיים היום.

תמר גוז'נסקי: שרית גולן: המרכז של אומנה לא מתעסק עם המשפחה

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: נכון, זה לא משתנה.

תמר גוז'נסקי: פעם בחודש יוצא הביתה, ואיך העמותה פה בעצם באה לפתור את המצב הזה שיש איזה שהוא פער של מידע?

תמר גוז'נסקי: שום שינוי.

תמר גוז'נסקי: מה שהיה הוא שיהיה עם הילד, הוא בחוק נוער ולכן פקיד הסעד הוא שאחראי לראות מה קורה בביקורים.

תמר גוז'נסקי: אחד הדברים שבהחלט אנחנו כן נצטרך לבנות זה איך נוצר הקשר בין הגוף המפעיל לבין לשכת המוצא, שזאת בהחלט נקודה שהיא חלשה גם בפנימיות, אבל אנחנו מודעים לה ואנחנו נעשה את כל המאמץ שהקשר יהיה חזק מאוד.

תמר גוז'נסקי: אתם מעריכים שמספר המשפחות יגדל בצורה משמעותית ומכאן גם מספר הילדים שיקבלו השמה במשפחות.

תמר גוז'נסקי: אתם טוענים שיהיה יותר כוח אדם מקצועי.

תמר גוז'נסקי: האם איכות הטיפול במשפחה תשתפר?

תמר גוז'נסקי: האם לילד יהיה טוב יותר במשפחה?

תמר גוז'נסקי: האם הילד יחזור מהר יותר למשפחה הביולוגית?

תמר גוז'נסקי: האם השינוי הזה הוא רק כדי להשיג יותר משפחות?

תמר גוז'נסקי: הפרדה בין מי שמלווה את הילד לבין מי שמלווה את המשפחה האומנת נחוצה לפעמים מבחינת התהליך המקצועי, במיוחד לקראת גיל ההתבגרות, שלפעמים הילד מרגיש שיש קואליציה בין מנחה האומנה לבין המשפחה האומנת.

תמר גוז'נסקי: תהיה לנו אפשרות לעשות הפרדה.

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: כי תהיה לנו אפשרות שיהיה עובד שיעמוד מול

תמר גוז'נסקי: יצחק קדמן: מי זה העובד הזה?

תמר גוז'נסקי: כך שמי שמלווה את המשפחה האומנת ומי שמטפל בילד יהיו שני אנשים שונים, וזה לא יהיה אדם אחד שממלא את 2 הפונקציות, כפי שהמצב היום.

תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: מה זה שייך?

תמר גוז'נסקי: מוצלחת כלפי הילד?

תמר גוז'נסקי: הרי לא יהיה לו אינטרס להעיף את המשפחה.

תמר גוז'נסקי: הוא יצטרך לחפש משפחה אחרת.

תמר גוז'נסקי: את הילד, והילד לא ירגיש שיש פה קואליציה בין משפחה לעובד, תאפשר לנו להגיע גם לילד הרבה יותר טוב.

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אבל אותה עובדת שתעבוד פה במשרה שלמה,

תמר גוז'נסקי: זמן להקציב לכל ילד.

תמר גוז'נסקי: איפה בתוך כל הדבר הזה יש יותר זמן לילד?

תמר גוז'נסקי: איפה האינטרס של הילד?

תמר גוז'נסקי: איפה הגוף הפרטי הזה מתוגמל על זה שיותר טוב לילד?

תמר גוז'נסקי: לא יותר טוב למשפחה, יותר טוב לילד.

תמר גוז'נסקי: איפה הוא מתוגמל על זה?

תמר גוז'נסקי: איפה הוא מתוגמל על טובת הילד?

תמר גוז'נסקי: אם המשפחה באמת מצליחה, מי מתוגמל על זה?

תמר גוז'נסקי: אם התגמול הוא על החזקה פיזית של הילד, אז זה מובן.

תמר גוז'נסקי: אבל אנחנו מדברים שזה לא רק עניין של לתת לו לאכול 3 פעמים ביום, אנחנו מדברים על מערכת שצריכה לשקם את הילד.

תמר גוז'נסקי: איפה התגמול לגוף הפרטי הזה על איכות העבודה?

תמר גוז'נסקי: יש תגמול או אין תגמול?

תמר גוז'נסקי: אומנה תוכלנה להגיד: אנחנו שייכות לגוף כזה או גוף אחר לפי השירות הטוב יותר שהם יקבלו, וגם הרשויות וגם הפיקוח יפנו לאותו מקום שיהיה טוב יותר וייתן מענים טובים יותר.

תמר גוז'נסקי: ככל שהוא ייתן מענים טוב יותר, אז יהיו לו יותר ילדים, הוא יקבל את הסכומים עבור יותר ילדים ואז תהיה לו אפשרות לפתח יותר.

תמר גוז'נסקי: גופים כאלה יכולים גם לגייס כספים לדברים שלמשל היום המשרד לא נותן אותם, כמו נסיעות לחוץ לארץ של ילדים באומנה, לפולין או במסגרת לימודים בחוג מסוים שנוסע.

תמר גוז'נסקי: כל מיני דברים שהיום אנחנו לא מצליחים לתת לילדים.

תמר גוז'נסקי: יש הרבה מאוד דברים גם ברמה הקלינית וגם ברמה של השירות מסביב שיהיו הרבה יותר טובים, משום שהגודל יאפשר לנו לעשות פעולות.

תמר גוז'נסקי: נותנים להם במקום ל1,500- משפחות, הייתם נותנים ל3,500-.

תמר גוז'נסקי: גם אז הגודל היה אצלכם.

תמר גוז'נסקי: גודל זה בכל מקום נכון.

תמר גוז'נסקי: נמצאת 5 שנים בתפקיד.

תמר גוז'נסקי: בתחומים אחרים?

תמר גוז'נסקי: הלל שמידט, שנדמה לי שהיה אמור להיות פה, וגורמים אחרים, ובהחלט סיפרו לנו על מה שקרה ומה הנקודות החזקות ומה הנקודות החלשות.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהמהלך הזה שלנו הוא לא מהלך של מהיום למחר.

תמר גוז'נסקי: הוא לקח 3 שנים, עברנו ועדת תיאום של שלטון מקומי כשנה, עברנו 3 מנהלים כלליים.

תמר גוז'נסקי: זה היה סיפור לא פשוט בכלל.

תמר גוז'נסקי: מרגיש שבפעם הראשונה מתייחסים לאומנה אצלנו במשרד בצורה שמבינים את היתרון היחסי של האומנה, עובדה שהמנהל הכללי נתן הוראה חד משמעית לגייס עוד כסף שלא היה לו על השולחן.

תמר גוז'נסקי: מיצבו את האומנה וזאת הנקודה, זאת בעצם הנחת העבודה המרכזית של כל העניין הזה, למצב את האומנה במקום אחר מזה שהיא עמדה בו, גם במספר הילדים ובתשומת הלב של המשרד.

תמר גוז'נסקי: מהניסיון שלנו בפנימיות, הדבר שהכי בר פיקוח מבחינתנו הוא העניין של כוח אדם מקצועי.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, הם יכולים לשחק בדברים של מזון – על זה קשה יותר לפקח, אבל בעניין של כוח אדם - תמיד יותר קל לנו ואפשרי לנו לפקח, ואני חושב שבעניין הזה תהיינה לנו יכולות לפקח, ומתוך מה שהבנו ניגשות גם הרבה עמותות ולאו דווקא גופים פרטיים.

תמר גוז'נסקי: אומנת זה 12 שנה וגם גדלתי בבית של הורים שגידלו ילדי אומנה.

תמר גוז'נסקי: אני מכירה את העניין על כל צדדיו, על כל גלגוליו ועל כל האפשרויות שהיו פעם וכדומה.

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: לא הבנתי.

תמר גוז'נסקי: מקבלת היום את הדברים שהייתי מצפה

תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: למשל?

תמר גוז'נסקי: ישתנה גם אם יהיו עוד 10 עמותות.

תמר גוז'נסקי: האחרון.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לדבר דווקא על מנחת האומנה שהייתה ונלקחה.

תמר גוז'נסקי: פשוט יום בהיר אחד היא הודיעה שתוך זמן קצר היא לא תעבוד יותר מסיבות כאלה ואחרות.

תמר גוז'נסקי: היא הייתה מנחת אומנה של כל השומרון.

תמר גוז'נסקי: היא הגיעה מהר מאוד כשהיינו צריכים, אבל יותר מזה היא תמיד הייתה ב-ON LINE.

תמר גוז'נסקי: 24 שעות ביממה, אני יכולה להגיד כאחת שמטרידה, בכל זמן שהייתי צריכה היא הייתה ב-ON LINE.

תמר גוז'נסקי: משפחה אומנת זקוקה לשירותים שונים לגמרי ממשפחה נתמכת.

תמר גוז'נסקי: נכון להיום אני אמורה לקבל סיוע מהעובדת הסוציאלית התומכת הקהילתית, ב3- השבועות האחרונים השארתי לה 3 הודעות בגלל בעיות כספיות שהיו לי, עד היום היא לא חזרה אלי.

תמר גוז'נסקי: צירפו לי הביתה ילדת אומנה נוספת לפני כשנה וחצי והעובדת הסוציאלית הייתה צריכה לבוא לראות את הבית, עד היום היא לא הספיקה להגיע לראות את המשפחה, אם אנחנו מתאימים לעניין.

תמר גוז'נסקי: שלומית בוכניק: הם יודעים מלפני 12 שנה.

תמר גוז'נסקי: מה שעשיתי זה

אמרתי להם: מולן לאורך הדרך, בגלל שינויי השיטות.

אמרתי להם: ואולי את לא מתאימה.

אמרתי להם: שמכיר את הילדה זאת העובדת של המוצא.

אמרתי להם: שלומית בוכניק: היא באה לבקר גם.

אמרתי להם: שלומית בוכניק: כן, אבל זה היה שירות שהיא לא הייתה

אמרתי להם: אני חושבת שאני מייצגת את מה שאמרה קודם הגברת שרית גולן, את הצד של משפחה חזקה, משפחה של אנשים בהחלט לא נכשלים, שלא עושים בשביל הכסף, למרות שזה תיק בפני עצמו שאני לא מתנגדת, אם בן אדם עושה את זה בשביל הכסף אבל הוא מתאים, אז זה יכול להיות טוב מאוד, אני לא רואה בזה שום פסול.

אמרתי להם: שלומית בוכניק: חוסר תמיכה יום יומי.

אמרתי להם: שלומית בוכניק: לא זמינה, ויש גם העניין הכספי, שאני חושבת שלא צריך להתעלם ממנו.

אמרתי להם: אני צריכה לספר את הסיפור האחרון שקרה.

אמרתי להם: אמו של הילד עברה לפני שנה דירה.

אמרתי להם: איך אני יודעת שלפני שנה?

אמרתי להם: כי לפני שנה בחנוכה הוא נסע לבקר אצלה וכבר באזורנו.

אמרתי להם: היא גרה בטבריה.

אמרתי להם: אני יודעת יותר טוב מכל עובדת סוציאלית איפה ומה וכדומה, משום שהיא באמת בקשר.

אמרתי להם: באוגוסט האחרון הייתה לי הודעה במענה הקולי: שלומית שלום, אני רוצה להודיע לך שרבקה עברה דירה לתל-אביב.

אמרתי להם: זה אחרי שאני 3 חודשים קודם, לפי דעתי, יידעתי אותן.

אמרתי להם: מפסיק תשלום בעירייה אחת, עובר תשלום לעירייה אחרת.

אמרתי להם: את זה לימד אותי ניסיון החיים.

אמרתי להם: אני כבר מייד מתחילה לחפש איפה היא גרה בתל-אביב, ולאיזה לשכה היא שייכת.

אמרתי להם: כאשר אנחנו קיבלנו אותו קיבלנו אותו מעיריית תל-אביב.

אמרתי להם: שלומית בוכניק: זה לא התפקיד שלי, אבל אין עם מי לדבר.

אמרתי להם: אתם מדברים על פיקוח, ומבחינתי, הפיקוח זה עניין שלכם.

אמרתי להם: אני מדברת על מנחה.

אמרתי להם: על מישהי שתבוא הביתה, וכאשר יש לי בעיה, הילד למשל עכשיו בגיל ההתבגרות, אני קיבלתי אותו בגיל שנתיים ורבע עם התפתחות של 9 חודשים, ברוך השם, באמת קידמנו אותו, התקדמנו איתו, אבל נכון להיום פורצים תסכולים של הפערים שבכל אופן הולכים וגדלים כי ככל שהוא גדל הוא נהיה עוד יותר קטן בעצם.

אמרתי להם: בעקבות התסכולים האלה אני אתקשר לגברת שלווה ליבוביץ, מתי?

אמרתי להם: בלילה הביתה?

אמרתי להם: הדברים האלה הם בעייתיים ביום יום.

אמרתי להם: אני עובדת ב"אמי"ת" פתח-תקווה, שזה מוסד מוכר על ידי הרווחה, אני באה בבוקר לילדים כאלה, אני חוזרת הביתה בצהריים לילדים האלה, אני אוהבת אותם, אני חושבת שיש לנו מה לעשות איתם.

אמרתי להם: אני רוצה לתת להם.

אמרתי להם: העניין הכספי הוא עניין חשוב ומשמעותי ואסור להתעלם ממנו, כיוון שההוצאות גדולות מאוד.

אמרתי להם: זה ילד שקורע יותר מכנסיים, ויותר חולצות מלכלך, הוא צריך טיפול שונה לחלוטין, מעבר לטיפול פסיכולוגי וכדומה.

אמרתי להם: היו"ר תמר גוז'נסקי: אבל לא יהיה לו שום תפקיד בקשר לכסף?

אמרתי להם: לאסוף מקורות שאליהם אני אוכל לפנות ויהיה לי יותר, משהו דומה ל"שילוח" אם אני צריכה ללכת לטיפול פסיכולוגי, משהו באזור שלי שהוא יכיר, גופים כאלה ואחרים.

אמרתי להם: איך אני יכולה להגיד למשפחות, לחברים טובים שלי שאני נפגשת איתם בערב על כוס קפה: שמעו, יש פה אתגר, כדאי, בואו נעשה ביחד.

אמרתי להם: איך אני יכולה להגיד להם כשאין לי הדברים היום-יומיים?

אמרתי להם: אני מתעסקת לפעמים בדברים שוליים שחבל לי על כל מילימטר של אנרגיה שאני מבזבזת עליהם.

אמרתי להם: באמת בכל הכנות, שיש לי הערכה עצומה לעבודה שהגברת שלווה ליבוביץ עושה במשרד בעניין הזה זה שנים.

אמרתי להם: הלוואי שהיו אנשי מקצוע רבים כאלה במשרד.

אמרתי להם: היא מסורה לעניין, איכפת לה מהעניין, היא מעולם לא טייחה כשהיו בעיות, שלא כמו בחלקים אחרים של המשרד.

אמרתי להם: אני אומר את זה לשבחה, אני בטוח גם מעל לכל ספק שהמהלך שהיא מאמינה בו, היא רוצה אותו אך ורק כדי שזה יהיה לטובת הילדים ולטובת המשפחות, אין לי בזה שמץ של ספק.

אמרתי להם: שלווה ליבוביץ: עובדתית יש מקומות שנשארים במבנה הנוכחי

אמרתי להם: יצחק קדמן: את חושבת שהוא הפיך.

אמרתי להם: הניסיון שלי אומר

אמרתי להם: אני לא מתפלא שהאוצר נתן לכם תוספת של

אמרתי להם: שלווה ליבוביץ: הוא לא נתן.

אמרתי להם: מוטי וינטר: לא האוצר.

אמרתי להם: יצחק קדמן: על כל פנים אני לא אתפלא אם גם האוצר

אמרתי להם: יש היום נטייה להפרטה, זה מוליך חדש לפחות בעיני אלה שמוליכים את המהלכים הכלכליים של המדינה.

אמרתי להם: הם מצידם ישמחו להפריט את כל שירותי הרווחה ואת שירותי החינוך וכל מה שזז בשטח.

אמרתי להם: זה זול יותר בסופו של דבר לאוצר.

אמרתי להם: זה לא התפקיד שלנו פה, אבל חברת הכנסת תמר גוז'נסקי תוכל להזדהות איתי, זה גם יחסוך הרבה מאוד בתנאי ההעסקה של עובדים.

אמרתי להם: היום מעסיקים הכל בעזרת חברות כוח אדם, יש פה נציג של איגוד העובדים הסוציאליים, אני מקווה שהוא יגיד משהו בעניין הזה.

אמרתי להם: יש העסקות מאוד זולות של עובדים.

אמרתי להם: זה נהיה מאוד אופנתי.

אמרתי להם: אין להם תנאים, אין להם יציבות, אין להם פנסיה מוסדרת.

אמרתי להם: אפשר היום בעזרת חברות כוח אדם להפעיל כל מיני דברים, זה זול מאוד.

אמרתי להם: האם זה יעשה גם טוב יותר לשירות בטווח ארוך?

אמרתי להם: לדעתי, לא.

אמרתי להם: שרית גולן: הם קיימים בפנימיות.

אמרתי להם: מקום.

אמרתי להם: יצחק קדמן: ההגדלה של התקציב לא קיימת.

אמרתי להם: אני עוד לא

אמרתי להם: מוטי וינטר: מר יצחק קדמן, אתה לא צריך להגדיל אותו.

אמרתי להם: משהו שני.

אמרתי להם: אתה תצמצם משהו שני, נראה שמישהו יאפשר לך להגדיל את זה בדבר אחר.

אמרתי להם: מוטי וינטר: נכון.

אמרתי להם: מעבירים לנו תשלומים, יש טופס מחשוב חדש, משגעים לנו את השכל, מאלצים אותנו להחתים גזבר של איזו שהיא רשות מקומית שאנחנו לא מכירים וכל מיני דברים שעדיין לא נגמרו סופית.

אמרתי להם: שלא לדבר על התחינות שכל פעם מחדש צריך לעשות, על טיפול שיניים לילד או על משקפיים או על דברים אחרים.

אמרתי להם: זה לא ייפתר אם תהיה העמותה.

אמרתי להם: זה לא ייפתר מפני שהדברים האלה באים ממקום אחר לגמרי.

אמרתי להם: עמותה אינה פתרון קסם והפרטה אינה פתרון קסם שפותר בעיות בסיסיות.

אמרתי להם: העניין של הפרטה לבדו - לא רק שהוא לא יפתור את הבעיות, הוא ייצור בעיות חדשות, מפני שלעובד עמותה כזה או אחר לא תהיה כל סמכות לאשר טיפול שיניים או לאשר שירותי רפואה פרטית, מאיפה הוא יכול לאשר סכום כספי כזה או אחר?

אמרתי להם: יש לו?

אמרתי להם: יצחק קדמן: יש לו אפשרות?

אמרתי להם: היום, אותו הדבר, לא משתנה, להפך.

אמרתי להם: אני מודיעה לך שיותר ילדים יקבלו טיפולים, כי אנחנו ל25- אחוז מהילדים לא הוצאנו אגורה אחת, כי אף אחד לא נכנס שם הביתה.

אמרתי להם: שהתוצאה יכולה להיות לא רק לא טובה, אלא מסוכנת מאוד, וצריך לראות אותה בקונטקסט כללי.

אמרתי להם: אני חושב שזה לא נכון להמשיך בתהליך שכבר התחילו בו.

אמרתי להם: העמותות של אימוץ חוץ לארץ הן לא הצלחה כל כך גדולה.

אמרתי להם: אני מציע לכם לבדוק מה קרה שם.

אמרתי להם: זה לא עשה טוב לילדים, גם לא להורים מאמצים, כולל עמותות שפשטו את הרגל, כולל כל מיני דברים אחרים, ואני עוד לא רואה את יכולתו המופלאה של המשרד לפקח על עמותות כאלה ואחרות, במיוחד שאם יצטרכו לסלק עמותה כזו או אחרת, יישארו עם חוסר אפשרות לפעול.

אמרתי להם: מיכה הרן: אני מבין שהמכרז כבר יצא, אז מה המטרה של

האיגוד היא: שיובטח שהאומנה לא תהפוך מאמצעי למטרה.

האיגוד היא: כאשר אנחנו מדברים על עמותות, אז המטרה שלהם באמת תהיה להחזיק ילדים יותר ויותר.

האיגוד היא: שיובטח טיפול מקצועי ראוי לילדים על ידי הכשרה נכונה של משפחות שהתקבלו כמשפחות אומנה.

האיגוד היא: האיגוד מביע דאגה לעובדים סוציאליים מיומנים, כמו שד"ר יצחק קדמן ציין כבר, הן ברמה המקצועית והן ברמה האתית.

האיגוד היא: כי העמותות תכתבנה את מי לקבל והן תהיינה האדונים, וזה מביא אותי לזכויות של העובדים הסוציאליים, שמי שמטפל בעניין של עמותות אלה עובדי הרשויות המקומיות.

האיגוד היא: במעבר שלהם לעמותות, מן הסתם, התנאים שלהם עלולים להיפגע באופן חמור.

האיגוד היא: השאלה היא אם מישהו נתן את הדעת לעניין הזה, במיוחד מדובר בעניין של פנסיה תקציבית, שנדרשת פה רציפות של 10 שנים, והעובדים יצטרכו לנהל משא ומתן לבד מול עמותות, ומן הסתם, העמותות תכתבנה את התנאים, ומישהו שהוא בעל ניסיון ידע ומיומנות לא ירצה להגיע לשם בכלל.

האיגוד היא: זה מלכתחילה מציב את כוח האדם ברמה ירודה יותר.

האיגוד היא: יחד עם המועצה לשלום הילד לקידום חקיקה בעניין הזה.

האיגוד היא: יש הצעת חוק שהיא בשלבי גיבוש בתוך המשרד.

האיגוד היא: במקביל ישנה גם עבודה מאוד אינטנסיבית שאני שותפה לה בוועדת רוט-לוי באחת מתת הוועדות בהשמה חוץ ביתית.

האיגוד היא: אנחנו עובדים על עניין האומנה כבר שנתיים, גם גברת מוריה בקשי ממשרד המשפטים חברה שם.

האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: ועדת רוט-לוי יכולה לעבוד עוד 10 שנים.

האיגוד היא: החוק הוא בשלבי גיבוש די מתקדמים.

האיגוד היא: רינת וייגלר: יש טיוטה.

האיגוד היא: אנחנו מקווים מאוד שעניין

האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: אני מבינה שהמכרז הזה יצא באוגוסט.

האיגוד היא: עד

האיגוד היא: שלווה ליבוביץ: המעטפות נפתחו, ביום חמישי הבחירה.

האיגוד היא: שלווה ליבוביץ: 11 עמותות.

האיגוד היא: שלווה ליבוביץ: אני חושבת שיש גוף אחד.

האיגוד היא: האמת היא שאינני

האיגוד היא: חמישי נדע.

האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: לפי חוק יסוד חופש העיסוק, אינך יכולה

האיגוד היא: שלווה ליבוביץ: אבל זה כתוב במכרז.

האיגוד היא: להכריח מישהו לחתום על הסכם קיבוצי או לשלם לפי הסכם קיבוצי אם הוא לא חתום עליו?

האיגוד היא: הסכמים קיבוציים זה עניין וולונטרי.

האיגוד היא: האם אני טועה?

האיגוד היא: להגיד שאותו מקום לא עומד באמות המידה

האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: רק של כוח אדם מאורגן?

האיגוד היא: אני יכולה לא להפנות לאותה חברה שתגייס

האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: לחברה קוראים א' והיא צריכה להעסיק 5

האיגוד היא: רינת וייגלר: נכון.

האיגוד היא: חברת כוח אדם.

האיגוד היא: איזו שליטה יש לך על זה?

האיגוד היא: את האיכות.

האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: כן, מה הבעיה?

האיגוד היא: למה שהיא לא תעשה את זה?

האיגוד היא: מוטי וינטר: לא.

האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: אני מבינה שהדיון התקיים מאוחר, ויכול

האיגוד היא: אני יודעת שמסתובבים בארץ הרבה מאוד ילדים, ילדים בסיכון שמחפשים סידור.

האיגוד היא: אינני מדברת על ילדים בסכנה מיידית, אבל ילדים בסיכון.

האיגוד היא: לכן אני חושבת שככל שיהיו לכם יותר משפחות אומנה או יותר סידורים עם משפחות אומנה, זה לא בהכרח יקטין את מספר הילדים בפנימיות.

האיגוד היא: אלא אם כן אתם כבר אומרים שמספר הילדים היום בפנימיות פלוס אומנה זה המקסימום, זה המקסימום של הילדים שצריכים סידור.

האיגוד היא: האומנם?

האיגוד היא: האומנם אין ילדים שהייתם רוצים שהם יגיעו לאיזה שהוא מקום, אבל הם לא הגיעו, כי אין תקציב, כי אין מכסות.

האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: מה לא?

האיגוד היא: זה עובד על מכסות, לא?

האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: עכשיו אני אסביר למה אין מחסור במכסות.

האיגוד היא: אני מנסה להגיד שאנחנו צריכים להרחיב את השירות.

האיגוד היא: ככל שתרחיבו את השירות בתחום הזה, אני לא בטוחה.

האיגוד היא: לעומת זאת, האוצר יעשה בדיוק מה שהוא עושה לי עכשיו בחוק שיקום נכי נפש.

האיגוד היא: הוא בא לחוק שיקום נכי נפש, הוא לא מקציב אף אגורה.

האיגוד היא: הוא אומר שקודם משרד הבריאות יתחייב שבשנת 2001 הוא מצמצם 10 מיטות, 200 מיטות בבתי חולים לחולי נפש, ואז את הכסף הזה הוא יעביר לשיקום.

האיגוד היא: אומרים לו: קודם כל יש בקהילה 50 אלף חולים, זה לא שייך לבתי חולים.

האיגוד היא: אנחנו רוצים לטפל באלה.

האיגוד היא: משרד האוצר לא, תשכחו מזה, גרוש אני לא נותן עד שאתם לא עושים.

האיגוד היא: אותו הדבר הוא יעשה לכם עם הפנימיות.

האיגוד היא: זאת אומרת, קודם תסגרו פנימיות, ואחר כך אני אתן לכם כסף.

האיגוד היא: הבעיה שלי היא איפה הילדים.

האיגוד היא: יש ניסיון שונה עם עמותות.

האיגוד היא: יש עמותות כמו למשל אלה שמפעילות מקלטים לנשים מוכות.

האיגוד היא: עם כל תנאי המגורים הזוועתיים, מי שמכיר איך נראים מקלטים כאלה וכן הלאה.

האיגוד היא: יש שם עמותות פמיניסטיות, זאת אומרת, עמותות שהמטרה שלהן היא לחזק נשים.

האיגוד היא: עובדים שם אנשים עם אידיאולוגיה, לכן השירות נראה כפי שהוא נראה.

האיגוד היא: אני לא קוראת לזה הפרטה, כי זה בעצם שירות ציבורי שייעשה יותר טוב מאשר במשרד, כי יש שם אנשים עם מודעות.

האיגוד היא: האם יש לכם איזו שהיא אמת מידה לגבי העמותות האלה?

האיגוד היא: שיהיו בכלל עמותות עם מודעות לילדים.

האיגוד היא: אני ראיתי שהן צריכות לעסוק בעניינים חברתיים.

האיגוד היא: הן יכלו לעסוק עד עכשיו בסיעוד לקשישים.

האיגוד היא: הן עד היום לא ראו ילד מול העיניים, בטח לא ילד בסיכון.

האיגוד היא: הן לא טיפלו בזה.

האיגוד היא: מוטי וינטר: לפי דעתי אתם עושים הרבה מאוד עוול למהלך

האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: את בעיית 25 האחוז לא פתרת.

האיגוד היא: ישראל עם הרשויות המקומיות.

האיגוד היא: מה זה קשור לאומנה?

האיגוד היא: יש בעיה במדינת ישראל, כמו שאמרת במועדוניות ופנימיות.

האיגוד היא: למה שילד בגיל צעיר ילך לפנימייה, לשם מה, אם הוא יכול ללכת לאומנה?

האיגוד היא: מוטי וינטר: לכן היוזמה באה מתוכנו.

האיגוד היא: מוטי וינטר: אבל איך עמותה תפתור את הבעיה?

האיגוד היא: מר יצחק

האיגוד היא: הזה.

האיגוד היא: גולן שאלה ולא הגענו אליהן, שאלות של איכות טיפול וכדומה.

האיגוד היא: אם ועדתנו היקרה תמשיך לתפקד וכן הלאה, נבוא ונדבר הלאה.

האיגוד היא: אני מאוד מודה לכם.