הוועדה המיוחדת לקידום מעמד הילד, כנסת 15, פרוטוקול מספר 43, 2000-05-15 12:00

תמר גוז'נסקי: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד הילד שמוקדשת לנושא סכנת סגירת מעון הילדים – "אומן" בירושלים.

תמר גוז'נסקי: זימנו לדיון הזה נציגים של משרד העבודה והרווחה, נציגי עיריית ירושלים וההורים, וכמובן את מי שמנהלת את הארגון שמנהל את המעון, את נציגת "אמונה".

תמר גוז'נסקי: לדאבוני הרב, הנהלת "אמונה" החליטה לא לבוא לדיון.

תמר גוז'נסקי: הם ביקשו לדחות את הדיון עד לשיחה עם יושבת-ראש "אמונה".

תמר גוז'נסקי: אמרתי שאני מוכנה תמיד לדבר עם כל אחד, אבל לא מקבלת אולטימטום.

תמר גוז'נסקי: לאחר שנודע לי שהיושבת ראש רחל סילבצקי לא תבוא, פניתי ליושב-ראש הכנסת.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזה נגד מינהל תקין שארגון שכל עבודתו ממומנת על חשבון המדינה, ושבמשך עשרות שנים מקבלת בצורות שונות סיוע ממשלתי גם להקמת מבנים ולניהול, לא יגיע לדיון בכנסת.

תמר גוז'נסקי: ולכן אני רואה בזה תופעה מאוד מדאיגה בעיקר ביטוי למורך לב ציבורי.

יוסף צוריאלי: זה אופיה.

תמר גוז'נסקי: אם ההנהלה משוכנעת בצידקת צעדיה, שתבוא לכאן ותשכנע.

תמר גוז'נסקי: למשל קיימנו לפני הפגרה דיון.

תמר גוז'נסקי: משרד העבודה והרווחה הודיעה להורים ולבית ספר תעשייתי בחולון שהמוסד ייסגר, היו כל מיני שיקולים, ולהורים היו נימוקים למה לא לסגור את בית הספר.

תמר גוז'נסקי: זימנו את כל הגורמים, ובאו ממשרד העבודה, הקשיבו להורים, אחר כך עשו סיור, בדקו כל מיני אופציות, וכנראה שבשנה הבאה בית הספר ימשיך לפעול.

תמר גוז'נסקי: זאת בדיוק צורה שבה מתנהלים עניינים ציבוריים.

תמר גוז'נסקי: שומעים את הצדדים.

תמר גוז'נסקי: אנחנו ככנסת, בוויכוחים כאלה, נותנים שולחן.

תמר גוז'נסקי: אנחנו אומרים, הנה יש לכם הזדמנות, בואו נשב נדבר.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא בית משפט, אנחנו לא יכולים לכפות, אין לנו כוח כפייה.

תמר גוז'נסקי: אבל האווירה שנוצרת בישיבות, הדינמיקה הזאת של הידברות היא תמיד עוזרת לפתור בעיות.

תמר גוז'נסקי: יש לי ניסיון רב שנים עם הנציגות של "אמונה" בהרבה מאוד דיונים שהיו בעבר.

תמר גוז'נסקי: זאת פעם ראשונה שאני נתקלת ביחס כזה.

תמר גוז'נסקי: חיכינו להודעה שלהם עד הרגע האחרון.

רחל סילבצקי: אנחנו יכולים להישאר רבע שעה.

רחל סילבצקי: ביטלתי ישיבה .

תמר גוז'נסקי: גברתי, ברוכה הבאה.

תמר גוז'נסקי: נשאתי עכשיו נאום שמסביר שאת לא באה.

תמר גוז'נסקי: כל הכבוד שבאת.

תמר גוז'נסקי: כל הדברים שנאמרו עד עכשיו נאמרו על בסיס המידע שהיה עד עכשיו.

תמר גוז'נסקי: אי לכך התנאים ישתנו.

תמר גוז'נסקי: בואו ניגש לעניין.

תמר גוז'נסקי: הפנייה היתה של ההורים, ובעקבות הפנייה של ההורים, שלוותה גם במכתב, הגיעה פנייה בכתב של הגברת סילבצקי יושבת ראש אמונה.

גולדי לבויד אריה: יש לי שני ילדים שלומדים בגן "אומן".

גולדי לבויד אריה: מדובר במוסד חינוכי של שבעה גנים, 220 ילדים.

גולדי לבויד אריה: מוסד שבעצם בנה לו במשך 40 שנה מסורת של חינוך וטיפול לתפארת.

גולדי לבויד אריה: זה גן שלדעתי היה מגיע לו פרס ישראל או פרס חינוך ולא סגירה.

גולדי לבויד אריה: זה גן שהיה צריך להיות מודל לזה שגם קברניטי חינוך יבואו ויראו איך גן פועל באינטגרציה כל כך יפה.

גולדי לבויד אריה: יש שם אוכלוסייה מעורבת, גם אוכלוסייה שמצבה הסוציו-אקונומי גבוה, וגם אוכלוסייה שמעמדה הסוציו-אקונומי הוא מאוד נמוך.

גולדי לבויד אריה: גן "אומן" הוא לא רק גן, הוא בית.

גולדי לבויד אריה: זה בית שני וכייפי.

גולדי לבויד אריה: כייף שאפשר לשלוח את הילדים לבית נוסף.

גולדי לבויד אריה: אני שקטה כשאני בעבודה, כי אני יודעת שהילדים שלי במקום מסודר, מאורגן, אוהב, מקבל, נותן את המקסימום שאני יכולה לבקש.

גולדי לבויד אריה: הילדים שלי כל יום מבקשים ללכת לגן.

תמר גוז'נסקי: מה אתם יודעים על הסגירה ומה הסיכויים?

תמר גוז'נסקי: נקבל כהנחה שהגן הוא טוב, נעזוב רגע את הצד החינוכי.

תמר גוז'נסקי: אני יוצאת מההנחה שגן שעובד כל כך הרבה שנים, יש בו אמון של הורים, צריך להיות גן ומעון טוב.

יצחק לוירר: אני אבא לילד בגן.

יצחק לוירר: בעזרת השם בשנה הבאה יהיו לי עוד שניים.

יצחק לוירר: הגן הזה הוא גן שנבנה מכספי תרומות של חברות ב"אמונה".

יצחק לוירר: הוא מסובסד בדרכים שונות על ידי המדינה, אם זה ברכישה שלו, אם זה בשערי המטבע המועדפים.

יצחק לוירר: לפי המסמכים ההיסטוריים שיש בידינו, למעשה תנועת "אמונה" לא הפעילה את הגן מעולם.

יצחק לוירר: תנועת "אמונה" רק נרשמה כנאמן שמחזיק בנכס.

יצחק לוירר: היא לא היתה מעורבת מעולם בניהול הכספי שלו, היא לא היתה מעורבת מעולם בניהול הפדגוגי שלו.

יצחק לוירר: זו עמותה עצמאית, ולאורך השנים נתמכה בתפעול השוטף באופן חלקי על ידי "אמונה".

יצחק לוירר: המוסד פועל כקופה סגורה ומאוזנת.

יצחק לוירר: הוא לא תרם ומעולם לא ביקש מ"אמונה" כספים.

יצחק לוירר: כך שאין לו יד ורגל בגירעונות .

תמר גוז'נסקי: למה אתם נגד הסגירה ומכירת הקרקע?

שמואל מהלה: גם לי יש ילדה בגן, ואני מקווה שהיא תהיה שם גם בשנה הבאה.

שמואל מהלה: הסיבה שאנחנו באים וכועסים ומנסים לעמוד על מה שיש היא שהגן נסגר מסיבה פרוזאית, כדי להפוך אותו לנכס נדל"ן שכיר וזמין.

שמואל מהלה: הגן הזה נסגר כדי שיעמוד כאנדרטה, ולילדים בשכונה שגרים על יד לא יהיה גן.

שמואל מהלה: מעבר ליתרונות המיוחדים של הגן הזה, הגן נסגר על מנת לעקוף החלטה של הוועדה המקומית שקבעה שהגן יהפוך לבית מלון אך ורק כשהיזם של בקשת שינוי הייעוד ימצא פתרון לגן.

שמואל מהלה: יש לנו המכתב שאומר בשורה אחת את מה שאמרתי.

שמואל מהלה: ההחלטה הזאת היא החלטה שגובלת במינהל ציבורי תקין לפחות.

שמואל מהלה: הקשר שלנו בכל נושא סגירת הגן, הוא מלפני חצי שנה כאשר העובדים קיבלו הודעה שלא תיפתח הרשמה לשנה הבאה.

שמואל מהלה: זה נעשה בשנת הלימודים הקודמת, כך הבנו שהגן עתיד להיסגר.

שמואל מהלה: הבעיה היא שהגברת סילבצקי, שעומדת בראש ארגון "אמונה", מסתכלת על הגן הזה, על צוות שיש לו ותק גדול, על מאות הורים, על מקום מפואר, על מפעל חינוכי שהוא מפעל יוצא דופן, על קהילה שבה 25% מתוך הילדים בגן הם נתמכים על ידי סבסוד פנימי של הגן בלי לבקש שום דבר מאף אחד – על כל הדברים האלה גברת סילבצקי מסתכלת והיא רואה כסף.

שמואל מהלה: אנחנו לא יכולים להסכים לזה.

שמואל מהלה: הגן הוא לא כסף.

שמואל מהלה: הילדים שלנו הם לא פיונים.

שמואל מהלה: אף אחד לא יפזר את הילדים שלי, הם לא נועדו בשביל ליצור כסף לאיזה מנגנון.

שמואל מהלה: אנחנו לא יכולים להסכים לרעיון שאנחנו אמורים להתמודד עם בית מלון על הכדאיות לאמונה.

שמואל מהלה: אנחנו נפסיד.

שמואל מהלה: אנחנו לא נצליח להתמודד מול בית מלון על כמה כסף ייכנס לקופת "אמונה".

תמר גוז'נסקי: נציג העמותה, בבקשה.

שמואל דב: אני יושב-ראש העמותה.

שמואל דב: העמותה הוקמה על ידי "אמונה" אנגליה לפני 42 שנה.

שמואל דב: הגן מאוד מוצלח.

שמואל דב: כל הכספים של הגן, הציוד, הכל בא דרך אנגליה.

שמואל דב: אף פרוטה לא באה ממדינת ישראל.

שמואל דב: לפני שנתיים-שלוש "אמונה" ישראל בדקה את העניין, והתברר שהקרקע רשומה על שמם.

שמואל דב: זו היתה בקשה של יושב-ראש "אמונה", שהקרקע תהיה רשומה על שם מדינת ישראל, אבל הם לא שילמו פרוטה לזה.

תמר גוז'נסקי: מה העמדה שלכם כרגע?

תמר גוז'נסקי: האם אתם מתנגדים לסגירה?

שמואל דב: אנגליה הסכימה עם מדינת ישראל למכירה, אבל אנשי העמותה אישית לא רוצים בזה, וכל חברי העמותה מתנגדים לזה.

תמר גוז'נסקי: האם התקיים דיון?

תמר גוז'נסקי: יש החלטה רשמית?

שמואל דב: אם תהיה הוראה להמשיך עם הגן, אנחנו נוכל להמשיך לנהל אותו בכל מקום שייבחר.

שמואל דב: תמיד טענו שצריך להיות מקום חלופי.

שמואל דב: "אמונה" אנגליה תמך בנו בזה, אבל לצערי הרב, בשנה האחרונה, לא היתה ברירה, רק לקבל את ההוראות שלהם.

תמר גוז'נסקי: משרד העבודה.

איילה אלבוחר: מעון "אמון" נמצא בצומת שכונות ובתוכו אוכלוסייה רב-גונית ורב שכונתית, ופותר הרבה בעיות במקרים שאין מספיק מקומות במעונות, או כאשר ההורים רוצים להגיע על אם הדרך לכיוון העבודה.

איילה אלבוחר: עם זאת ברור לנו שזה שייך ל"אמונה", היא בעלת הקרקע כמובן.

תמר גוז'נסקי: ואז זה נדל"ן, ואז הילדים נעלמים.

תמר גוז'נסקי: זאת העמדה של משרד העבודה?

איילה אלבוחר: הם אלה שצריכים לקבוע.

תמר גוז'נסקי: אבל מה העמדה שלכם?

תמר גוז'נסקי: מה שהם יחליטו זה מה שיהיה?

איילה אלבוחר: זה לא מה שהם יחליטו, אנחנו נמשיך לפעול.

איילה אלבוחר: הגן עובד טוב.

איילה אלבוחר: גם כאמא אני נהנית מהשרות שלו.

איילה אלבוחר: אבל הקרקע עצמה שייכת ל"אמונה".

איילה אלבוחר: ננסה לפעול עד כמה שנוכל ננסה, אבל אם זה שלהם אז יש בעיה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו לא מתווכחים על הצד המשפטי.

תמר גוז'נסקי: זה לא התפקיד שלי.

רחל סילבצקי: אני לא עוסקת בדמגוגיה.

רחל סילבצקי: אם רחל סילבצקי היתה רואה כסף, אז אולי היא לא היתה מוכרת את המעון הזה.

רחל סילבצקי: היא לא עושה את זה בשמחה וזה לא היא.

רחל סילבצקי: אני מוחה על השימוש במלים "רחל סילבצקי", כי "אמונה" זה לא דיקטטורה.

רחל סילבצקי: יש לה הנהלה ארצית, גופית ומוסדית.

רחל סילבצקי: אין החלטות של אדם אחד.

רחל סילבצקי: ל"אמונה" אנגליה יש 23 מוסדות בארץ, ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה.

רחל סילבצקי: היו פה ושם ויכוחים, אבל אנחנו לא מקבלים את הדיקטטורה שלהם והם לא שלנו.

רחל סילבצקי: יש ישיבות כמה פעמים בשנה.

רחל סילבצקי: אני בעצמי טסתי לאנגליה כמה פעמים לשבת איתם.

רחל סילבצקי: בעוד חודש אסע לארצות הברית ולקנדה, והם באים אלינו מספר פעמים בשנה ועובדים ביחד.

רחל סילבצקי: כך שזה לא לקבל דיקטטורה של אף אחד.

רחל סילבצקי: כל מי שעושה את זה עם תורמים יורה לעצמו ברגל, אם הוא רוצה שהם ימשיכו לסבסד את 22 המוסדות האחרים, לכן הכל נעשה בהבנה.

רחל סילבצקי: ל"אמונה" יש חובות קשים.

רחל סילבצקי: לפני שנכנסתי לתפקיד, לפני ארבע שנים מכרו שלושה נכסים.

רחל סילבצקי: אחד מהם היה מעון מאוד גדול בתל-אביב, רובם היו ילדי רווחה.

רחל סילבצקי: זה היה נדל"ן שהיה צריך אותו בשביל לשלם חובות.

רחל סילבצקי: לקחו את הפנימייה של המכללה ומכרו עוד משרדים יותר קטנים.

רחל סילבצקי: "אמונה" היא בעלת ערך, היא צריכה להמשיך להתקיים.

רחל סילבצקי: המעון הזה לא עובר דירה בשמחה, אנחנו לא שמחים על ההחלטה הזאת, אבל היו דברים נוספים שמכרו לפני זמני גם כן.

רחל סילבצקי: היתה החלטה לפניי למכור את פאני גולד.

רחל סילבצקי: אני ניסיתי הרבה זמן לבדוק אם אפשר בלי למכור נדל"ן בכלל, אבל לא הצלחתי.

רחל סילבצקי: מנכ"ל הכספים שלי יאשר שניסינו, עבדנו והורדנו את החובות ברבע.

רחל סילבצקי: אנחנו קורסים תחת הריבית השנתית של כשלושה מיליון שקל.

רחל סילבצקי: אנחנו כל פעם בקושי משלמים בזמן, אם בכלל.

רחל סילבצקי: יש לנו 1500 מטפלות, לפעמים קצת יותר.

רחל סילבצקי: בקשר למעון עצמו, ישבנו עם ההורים לפני כשבוע.

רחל סילבצקי: אני מניחה שהם לא אמרו לנו את כל הדברים, אבל אנחנו אמרנו להם את הכל.

רחל סילבצקי: אני נוטה להגיד את האמת ואת הכל.

רחל סילבצקי: הגענו להסכם שתוך שבועיים, אם הם ימצאו יזם שמוכן לתת מחיר מינימום, שמוכן להשאיר את הגן ולבנות אחר כך, לתת לנו את הכסף שאנחנו צריכים אותו, אנחנו ניתן לזה זכות קדימה שבועיים.

תמר גוז'נסקי: האם דברת על כך שההורים יקנו את המעון?

מרים מהלה: שההורים ישיגו 17 מיליון שקלים תוך שבועיים.

רחל סילבצקי: ההורים יודעים שנה וחצי על הנושא הזה.

רחל סילבצקי: אנחנו צריכים למכור את המעון עכשיו ולסגור אותו כדי שמישהו יבוא לראות אותו.

רחל סילבצקי: לצערי, הרעש שההורים עשו גרם לכך שכל יזם שאני מדברת איתו מוכן לראות את המקום רק כשהוא ריק.

רחל סילבצקי: הם לא מוכנים שיהיו ילדים על הכביש, ויהיו ועדות בכנסת, ושידונו על משהו שהוא בכלל פרטי.

רחל סילבצקי: כבר פגשתי מישהו מטעמם.

רחל סילבצקי: רוב הילדים אינם מהשכונה, הם נוסעים לשם.

רחל סילבצקי: מצאנו לגן מקום חלופי, שהוא מעון יפה מאוד.

רחל סילבצקי: הוא לא מספיק לכל הילדים, אבל לרוב רובם.

רחל סילבצקי: הצענו לפני שנה שאנחנו נפנה לאנגליה לבנות עוד שני חדרים למעלה במעון הזה.

רחל סילבצקי: כעת, פתחנו רישום בגן.

רחל סילבצקי: הגענו להסכם עם העובדים.

רחל סילבצקי: אף עובד לא ייצא מופסד אלא ההפך.

רחל סילבצקי: לידיעתך, במעון הזה עד לפני שש שנים לא היתה פנסיה לעובדים.

רחל סילבצקי: הם באמת ניהלו את זה כשהעמותה היתה צינור לקבלת כספים מאנגליה, כי אנגליה לא רצתה לשלם לנו תקורה כמו שהיא עושה בחלק מהמוסדות.

רחל סילבצקי: “אמונה” ישראל הסכימה לזה.

רחל סילבצקי: לעמותה אין כספים משלה או נכסים משלה, הכל עובר דרך אנגליה.

רחל סילבצקי: הם מסבסדים גירעון כבר כמה שנים.

רחל סילבצקי: כל השנים הם חשבו שהם מסבסדים ילדים מעוטי יכולת, ואמרתי להם שזה לא כך.

גולדי לבויד אריה: על סמך מה?

יצחק לוירר: על סמך שלוש מכוניות מפוארות שאת רואה בחוץ?

רחל סילבצקי: אני יודעת בדיוק מי ילדי המעון.

רחל סילבצקי: ההורה שניגש איתי אמר שהוא מוכן לסבסד את הגירעון בשנה, עם הכסף שאנגליה שלחה, והיה אפשר לתת הנחות ל-500 ילדי רווחה שלא ישלמו בכלל מעבר למשרד הרווחה, אבל זה לא ענייני.

רחל סילבצקי: הם התרימו והם החליטו שהם לא מוכנים יותר לסבסד את המעון.

רחל סילבצקי: הם לא מוכנים.

רחל סילבצקי: יש להם הנהלה חדשה מזה שלוש-ארבע שנים, כמוני, והם בדקו והחליטו שלא.

רחל סילבצקי: הצענו לכל הצוות להמשיך לעבוד.

רחל סילבצקי: אף אחד לא יפוטר אם הוא לא רוצה להיות מפוטר.

רחל סילבצקי: אנחנו נשלים את קופת הפיצויים.

רחל סילבצקי: ניתן להם גם סכום לפצות על העובדה שלא היתה להם פנסיה עד לפני שש שנים.

רחל סילבצקי: כל אחד כשהוא מגיע לגיל פרישה יקבל סכום מ”אמונה”.

רחל סילבצקי: שכנענו את אנגליה להשתתף איתנו ב-50%, וזה ישולם בחלקו מהמכירה אצלנו, והעובדים לא ייצאו מופסדים.

רחל סילבצקי: זה לא קורה הרבה במדינת ישראל שסוגרים משהו.

רחל סילבצקי: לא סוגרים, אנחנו מוכנים להעביר אותו.

רחל סילבצקי: הרישום עכשיו.

רחל סילבצקי: יש 200 ילדים במעון.

עדיה דסטלמן: סליחה, את יודעת שמהמושבה הגרמנית אין אוטובוס לתלפיות.

רחל סילבצקי: גם ילדים אחרים לא בטוח שבאים באוטובוס.

רחל סילבצקי: לא לכל מעון צריך לסדר אוטובוס.

רחל סילבצקי: יש צורות להגיע.

גולדי לבויד אריה: את יכולה להכניס שלוש כסאות, ארבע כסאות?

רחל סילבצקי: אין הבטחה של לוקסוס.

רחל סילבצקי: יש הבטחה לנסות לפתור את הבעיה.

רחל סילבצקי: ל”אמונה” יש חובות, ואני לא מתביישת בזה.

רחל סילבצקי: הם נובעים מזה ש”אמונה” טלטלה מאות ילדים בסיכון, ואלפי משפחות איתה וכל השאר.

רחל סילבצקי: ואם יש לה חובות היא צריכה לשלם אותם.

רחל סילבצקי: יש לה 8000 ילדים במעונות מלאים עד אפס מקום, והיא רוצה להמשיך לחיות.

רחל סילבצקי: אם מי שנתן את זה מוכן שזה יקרה, אז זה באמת לא עניין של הורים שנמצאים כמה שנים במעון.

רחל סילבצקי: אנחנו הגענו ל-125 ילדים מתוך 220 הילדים שנמצאים במעון.

רחל סילבצקי: זה בלי לרשום ילדים חדשים.

רחל סילבצקי: השאר יכולים להירשם בשבוע הקרוב, או למצוא גן אחר.

רחל סילבצקי: גם באופן טבעי קורה שילדים עוברים דירה או הולכים לגן אחר.

רחל סילבצקי: כל התורמים יודעים מזה.

שמואל מהלה: למה הם הפסיקו?

רחל סילבצקי: הם לא הפסיקו שום תרומות.

מרים מהלה: אנחנו פגשנו תורמים שלא שמעו.

עדיה דסטלמן: פגשנו חברות הנהלה שלא יודעות.

רחל סילבצקי: לא שמעתי על אנשים שמנסים להציע לתורמים שתורמים במדינת ישראל להפסיק לתרום עד שפגשתי את ההורים האלה.

רחל סילבצקי: וזה מה שהם עשו.

רחל סילבצקי: הם הלכו לאנשים ש”אמונה” אנגליה שקיימת עשרות שנים, הולכת על הברכיים לבקש מהם כסף ואמרו להם לא לתרום יותר ל”אמונה” אנגליה.

מרים מהלה: גם לא נכון.

רחל סילבצקי: זה מה שהם אמרו לי.

מרים מהלה: הם יותר חשובים.

מרים מהלה: אם אנגליה תפסיק תרומות זאת תהיה בעיה של אנגליה.

מרים מהלה: בינתיים ההנהלה שלהם תומכת מאה אחוז בזה.

מרים מהלה: החלטה דמוקרטית, גם אצלנו החלטה דמוקרטית.

תמר גוז'נסקי: גב' סילבצקי, אנחנו מבינים את הקשיים שלכם.

תמר גוז'נסקי: נכון לרגע זה לא שינו את היעוד.

תמר גוז'נסקי: נכון לרגע זה אתם צריכים לשלם גם מס שבח.

תמר גוז'נסקי: אני לא יודעת כמה כסף ייכנס לכם בנטו מהנושא הזה.

רחל סילבצקי: אני לא מנופפת בבעלות, אני מנופפת בחובות.

תמר גוז'נסקי: אני לא מתווכחת.

תמר גוז'נסקי: אני מבינה אותך.

תמר גוז'נסקי: אני מצטערת לשמוע שארגונים ציבוריים, ארגונים שעוסקים בילדים ונוער נמצאים בחובות.

תמר גוז'נסקי: המוסד הזה, ככל שאני מכירה אותו, ואני מניחה שיש אנשים שמכירים אותו יותר טוב, הוא מוסד שקיים למעלה מ-40 שנה כמוסד פדגוגי, כמוסד חינוכי, כמוסד שיש לו מסורת וכמוסד שיש לו שם כל כך טוב כפי שאני מתרשמת.

תמר גוז'נסקי: אני מניחה שכל הורה בנפרד יכול למצוא לעצמו פתרון כזה או אחר.

תמר גוז'נסקי: אבל אני חושבת שזאת תופעה מאוד יפה שהורים מתארגנים ואומרים, שהבעיה שלהם היא לא אישית, שהילד שלהם ימצא גן.

תמר גוז'נסקי: הבעיה היא שאנחנו רואים פה מוסד שעובר כנראה מדור לדור, ולכן על-ידי הסגירה, גם אם תפתרו בעיה כספית, אני חושבת שאתם הולכים לוותר על דבר שהוא לא פחות חשוב מכסף, וזה היוקרה החינוכית של המוסד הזה.

רחל סילבצקי: אני מסכימה, אבל אין לנו ברירה.

תמר גוז'נסקי: בלי להיכנס כרגע לשאלה איך בדיוק ניהלתם את החשבונות וכל מיני דברים כאלה, העניין הוא שבמדינת-ישראל בשאלות הקרקע נתקלנו גם בנושאים אחרים.

תמר גוז'נסקי: יש נושא שעולה בלי סוף בכנסת, וזה נושא קרקעות הקיבוצים.

תמר גוז'נסקי: לקיבוצים עכשיו יש הסדרים, שמותר להם למכור חלק מהקרקע, והם מרוויחים הרבה כסף, ואז מתחילה השאלה מאיפה הם קיבלו את הקרקע, האם הקרקע היא שלהם או לא.

יוסף צוריאלי: זאת שאלה מוסרית.

תמר גוז'נסקי: גברת סילבצקי, אני מביאה לך את זה כדי להגיד לך שיש היסטוריה של קרקע במדינה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שאתם עושים שגיאה שאתם לא הופכים את ההתלהבות הזאת של ההורים, שהיא לא כל כך נפוצה, למנוף לקידום ענייני “אמונה”.

רחל סילבצקי: אני רואה את ההתלהבות פה, ואני מציעה לך לבוא לישיבות אחרות.

רחל סילבצקי: אני מאוד מכבדת את ההורים, גם אני הייתי הורה שמעורה בחינוך ילדיי, אבל אין ברירה.

רחל סילבצקי: תמר, את צריכה לעזור לנו ולהגיד: “אמונה”, אני מכבדת אותך.

רחל סילבצקי: את לא הולכת ועושה הפגנות לקבל כספי ממשלה, את משלמת חובות.

רחל סילבצקי: תשלמי ל-1500 מטפלות בזמן עכשיו.

רחל סילבצקי: הם יקבלו את ה-4.8% שהם צריכים לקבל והטבות אחרות.

תמר גוז'נסקי: מהכסף הזה של המלון את לא תקבלי לא מחר, לא במשכורת של שנה הבאה ולא במשכורת של עוד שנתיים.

רחל סילבצקי: את לא מעורבת בנושא.

רחל סילבצקי: כשאנחנו נוריד מהריבית נפסיק להיות חנוקים.

רחל סילבצקי: לא נוכל לשלם את כל החובות.

רחל סילבצקי: אני לא מתכוונת להכניס אף אחד פה לעובי הקורה של חשבונות “אמונה”.

רחל סילבצקי: זה בכלל לא עניינכם.

תמר גוז'נסקי: זה כן עניינינו.

רחל סילבצקי: מה שאני מוכנה כן להגיד, הוא שזה כן מוריד את הריבית.

רחל סילבצקי: הריבית השנתית היא מאוד קשה, זה בזבוז כסף שיכול לעזור לילדים בסיכון.

רחל סילבצקי: ואת שעובדת עם ילדים, עם ילדים חוסים, אני לא מגזימה, אני דוברת אמת, אני חושבת שזה מעבר לכל פרופורציה.

רחל סילבצקי: נכון, זה מוסד חשוב.

רחל סילבצקי: אני גם למדתי במוסד חשוב שסגרו אותו בשלב מסוים.

רחל סילבצקי: אבל פה לא סוגרים, מציעים מקום ל-140 ילדים.

גולדי לבויד אריה: את לא סוגרת, את מפזרת.

יוסף צוריאלי: ש"ס היה צריך לסגור את כל המוסדות אם כך, בעקבות 100 המיליון שהוא חייב.

שמואל מהלה: העובדה שגברת סילבצקי עוזבת את הישיבה זאת יהירות.

שמואל מהלה: את תחזרי למקום הזה על ארבע ותבקשי שיעזרו לך.

רחל סילבצקי: אתם מאוד נהנים מזה.

עדיה דסטלמן: אנחנו בוכים מזה.

תמר גוז'נסקי: גברת סילבצקי, את לא צריכה לחנך את אף אחד ולא להטיף לנו.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת שתעשו חושבים ונהיה בקשר.

רחל סילבצקי: לא בשמחה זה נעשה, אבל אין ברירה.

גולדי לבויד אריה: היא סיפרה באנגליה שאלה תושבי המושבה הגרמנית שנמצאים בגן.

תמר גוז'נסקי: במדינת ישראל בשנת 2001 , אין דבר יותר בעל ערך מאשר נדל"ן, והערכים כמובן הם במקום אחר בכלל.

תמר גוז'נסקי: כאשר למישהו חסר כסף, חוץ מלמכור נכסים, הוא גם יכול לבוא לתורמים ולהגיד שיש מצב קשה ולכן הוא צריך שני מיליון שקל לשנה ריבית.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שאם התורמים באנגליה או בארצות-הברית היו שומעים שעומדים לסגור מוסד חינוכי נפלא כזה, מכיוון שחסרים להם שני מיליון שקל לשנה, יכול להיות שהיו מנסים לעזור.

תמר גוז'נסקי: הרגשתי מהדברים של גברת סילבצקי, שזאת החלטה שמהחלטה ארגונית, נוהלית, כלכלית, הפכה להיות פתאום פרנציפ, וזה כמובן מאוד קשה.

תמר גוז'נסקי: זה הפך את הדיון מדיון ענייני לדיון על פרנציפים בשאלה האם ל”אמונה” מותר למכור.

תמר גוז'נסקי: האם מישהו אמר של”אמונה” אסור למכור?

תמר גוז'נסקי: ברור שאם רשום בטאבו “אמונה”, ל”אמונה” מותר למכור.

תמר גוז'נסקי: אין לנו ויכוח על הזכות המשפטית.

שמואל מהלה: יש לנו ויכוח גם על זה.

תמר גוז'נסקי: אם הקרקע אכן רשומה על שם “אמונה” ישראל, זה לא משנה כרגע.

תמר גוז'נסקי: המצב המשפטי היום הוא כזה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו הרי לא באנו לקיים דיונים על מצבים משפטיים, באנו לדבר על חינוך.

תמר גוז'נסקי: לדאבוני, לא הצלחנו לזוז מהנקודה של הכסף.

תמר גוז'נסקי: לכן השאלה היא מה אנחנו יכולים לעשות כגופים ציבוריים.

תמר גוז'נסקי: אתם כהורים, אתם כעמותה, ואנחנו ככנסת, שכולנו גופים ציבוריים.

יוסף צוריאלי: יש פה משרד העבודה.

תמר גוז'נסקי: עמדתו של משרד העבודה היתה שהם ישמחו מאוד שהמוסד ימשיך להתקיים, אבל אם “אמונה” תמכור אז זכותה למכור.

שמואל דב: כל זמן ש”אמונה” ישראל רצתה למכור, “אמונה” אנגליה התנגדה.

שמואל דב: בסוף הם ראו שאין ברירה בשל עניין רשמי משפטי, שכן הקרקע רשומה על שמה של "אמונה" ישראל.

שמואל דב: יש לי תיק מכתבים שמראה יש התנגדות למכירה כל הזמן.

תמר גוז'נסקי: מה מעמד העמותה?

שמואל דב: אנחנו הנציגים של אנגליה.

תמר גוז'נסקי: אתם עמותה רשומה פה?

שמואל דב: בוודאי.

תמר גוז'נסקי: האם לעמותה יש נכסים?

שמואל דב: לעמותה אין נכסים.

שמואל מהלה: הם דיירים במשך 40 שנה.

תמר גוז'נסקי: אתם דיירים?

תמר גוז'נסקי: אתם משלמים שכר דירה?

תמר גוז'נסקי: מאחר שהם לא שילמו, אז הם לא דיירים.

שמואל מהלה: הם קנו.

שמואל מהלה: הכסף הוא מאנגליה.

תמר גוז'נסקי: זה לא משנה מאיפה הכסף.

מרים מהלה: הפתרון שהיא הציעה הוא לא פתרון.

מרים מהלה: אבל מעבר לכל, בארמון הנציב המבנה היום משמש מעון לילדים של השכונה.

מרים מהלה: בשביל לשחק את המשחק הזה שאפשר להגיד לתורמים שיש מעון חלופי, סגרו את ההרשמה שלו בפני הילדים שלומדים שם היום, והודיעו לצוות שנמצא שם היום שמפזרים אותו.

מרים מהלה: אני חושבת שלפחות לעניין הזה, ועד כמה שאני מבינה שם זה לא קרקע פרטית, צריכים להיכנס פה לתמונה גם משרד העבודה והרווחה וגם כל מי שמתעסק בחינוך.

מרים מהלה: שם זה לא קרקע פרטית.

איילה אלבוחר: עיכבו את זה בכמה ימים עד היום.

מרים מהלה: למרות שהמקום לא נשמר.

מרים מהלה: אבל לאותם 50 ילדים שנמצאים שם היום אמרו שהם לא יכולים להירשם עכשיו, כי הם מעבירים את גן אומן.

מרים מהלה: לצוות שעובד שם ולמנהלת שעובדת שם אמרו שהם מתפזרים, כי מעבירים לשם את גן אומן.

מרים מהלה: המשחק הזה הוא לא נכון.

שמואל מהלה: אגב, אי אפשר להעביר את השלט לשם כי המקום תפוס עם שלט אחר, אז העבירו את השלט לראש העין.

איילה אלבוחר: פסגת זאב מלכתחילה נקרא פאני ויליאמס.

מרים מהלה: “אמונה” באה באצטלה של הרחבת פעילות ומקבלת הקצאה של גנים.

מרים מהלה: היום לא בונים, היום מקבלים מהעירייה את המגרש עם הבניין עם הכל, באצטלה של הגדלת פעילות.

מרים מהלה: בפועל מה שהיא עושה, היא סוגרת מבנים שלה.

מרים מהלה: אז פה המשחק הכספי של הכיסאות המוסיקאליים לא יכול לעבור מבחינת מינהל תקין.

מרים מהלה: לא יכול להיות שגוף שמחליט במקום למכור את המשרדים למכור מוסד, יקבל מוסדות אחרים.

מרים מהלה: אז שיקצו את זה לגופים שכן משקיעים את הכסף שלהם בחינוך ובילדים, ולא למישהו שבהתחשבנות הכספית שלו מעדיף להשאיר את המשרדים, להגדיל את המשכורות ולסגור גן פעיל כי הוא נמצא במושבה הגרמנית.

עדיה דסטלמן: אני מסכימה מאוד עם מה שאת אמרת, היא הפכה את זה לעניין עקרוני.

עדיה דסטלמן: העניין הוא שבדרך לעקרון הזה היא עושה דברים שהם בעניין של מינהל תקין.

עדיה דסטלמן: היא יושבת-ראש “אמונה” ישראל, אנחנו היינו במשא ומתן עם כמה מחברות ההנהלה.

עדיה דסטלמן: הן לא קיבלו את כל המידע שעלה פה על השולחן.

עדיה דסטלמן: לו היה להם כל המידע, אין לי ספק שהן היו משנות את ההחלטה.

עדיה דסטלמן: היא סיפרה להם שאנחנו גן גרעוני.

תמר גוז'נסקי: זה מופיע פה.

תמר גוז'נסקי: המעון פועל בגירעון תפעולי של 400 אלף שקל לשנה.

עדיה דסטלמן: זה מה שהיא אומרת.

שמואל מהלה: הסבסוד נועד ל-25% מילדי הגן שהם ילדים נתמכים.

שמואל מהלה: בכסף הזה הגן תומך באופן פנימי בלי לבקש שום דבר.

תמר גוז'נסקי: אני יכולה לפנות לעיריית ירושלים, למשרד העבודה והרווחה, להציג את הנושא הזה ולהגיד שאם “אמונה” מבקשת להרחיב את הפעילות שלה, מוטב שהיא לא תסגור את המוסד הזה.

תמר גוז'נסקי: השאלה היא, אילו עוד צעדים ניתן לעשות.

תמר גוז'נסקי: האם לדעתכם יש דרך להשפיע על הנהלת “אמונה”?

תמר גוז'נסקי: יש אפשרות כמובן לפנות במישור הפוליטי, “אמונה” קשורה למפד"ל, במפד"ל יש אנשים.

תמר גוז'נסקי: אני מוכנה לדבר עם השר יצחק לוי.

תמר גוז'נסקי: אגב, היא מחזיקה ביד את העניין של שינוי יעוד, וזה הדבר המרכזי.

תמר גוז'נסקי: לכן שאלתי אותה אם יש לה שינוי יעוד פה.

יוסף צוריאלי: יש כבר החלטה לעשות את שינוי הייעוד.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שבמוסד כזה, שההורים כל כך אוהבים אותו, מגיע לילדים גם לא לחיות בשוליים של העיר, מותר לילדים להיות במרכז העיר.

תמר גוז'נסקי: כי אחרת, במרכז העיר יהיו לנו רק חברות ביטוח ובנקים, כל היתר יהיו בשוליים.

תמר גוז'נסקי: או שיש עיר או שאין עיר.

שמואל מהלה: הבעיה היא בגישה שאנחנו שומעים, שכל משפט מתחיל במלים: "אני עושה לכם טובה", ומסתיים ב: "תגידו לי תודה".

שמואל מהלה: הגישה הזאת היא לא נכונה, כי היא ארגון ציבורי, היא חיה מכספי ציבור.

שמואל מהלה: הם יושבים על הלשד הציבורי ומוצצים אותו, והם חיים על ההקצבות של המדינה.

שמואל מהלה: אגב, הקרקע הזאת ניתנה ב- 15% ל"“אמונה”" ויש לנו גם את המסמכים על זה.

שמואל מהלה: אני חושב שהוועדה הזאת יכולה לקחת על עצמה להיות הנאמן של הקרקע הזאת ולקזז מהכסף שמגיע ל"“אמונה”" את ערך הקרקע על מנת שאפשר יהיה לבנות כיתות גן.

שמואל מהלה: העבירו חוק חדש, חוק חינוך לילדי הגיל הרך.

שמואל מהלה: היא סוגרת כאן 200 מקומות גן.

שמואל מהלה: מי יבנה את זה?

שמואל מהלה: כספי ציבור יבנו את זה אחר כך.

שמואל מהלה: אם רוצים להביא כסף לרשת "“אמונה”" שישימו את זה על השולחן, כמו לש"ס.

שמואל מהלה: אי אפשר לעשות את זה מתחת לשולחן.

תמר גוז'נסקי: ממי היא קנתה את זה ב-15%?

שמואל מהלה: מרשות הפיתוח.

מרים מהלה: היתה החלטה של ועדת שרים.

יוסף צוריאלי: זה נכסי גרמנים שנמכר ב-1955.

תמר גוז'נסקי: זה עוד מזמן הבריטים.

תמר גוז'נסקי: יש לכם התכתבות עם המינהל בנושא הזה?

תמר גוז'נסקי: מישהו דיבר?

שמואל מהלה: בטלפון.

מרים מהלה: מה שקרה מבחינת רישום, כשהבעלות נרשמה זה נרשם ללא תנאים, למרות שזה הוקצה בהחלטה של ועדת שרים בעקבות בקשה להקמת גן, ויש שם כל התכתובת.

מרים מהלה: הם קיבלו גם הנחות גדולות ממסים בגלל המטרה הזאת, גם בהלוואה וגם בתנאים הנוספים.

מרים מהלה: אבל המינהל אמר שהוא ייכנס לתמונה ברגע שהם ימכרו.

מרים מהלה: למרות המיקום והגודל של הגן, זה בניין שנבנה, לא התאימו אותו.

מרים מהלה: הוא נבנה מראש לילדים, אז כך הוא נראה, יש לו חצרות מתאימות, יש לו מרחבים, יש לו חדרי פעילות.

מרים מהלה: אנחנו לא ננעלנו על המבנה.

מרים מהלה: פעלנו ככל שאנחנו יכולים בשביל למצוא מבנה חלופי.

מרים מהלה: הבעיה היא שהיא נכנסה לבעיה של פרנציפ ולא הסכימה לשתף איתנו פעולה.

תמר גוז'נסקי: האם העמותה מוכנה לנסות להפעיל גן חלופי?

שמואל דב: אנחנו ניסינו לעשות את זה, אנחנו מוכנים לעשות את זה.

שמואל דב: אם נצטרך להפעיל את זה, נצטרך כסף מאיזשהו מקום.

מרים מהלה: בשביל שתהיה המשכיות של הגן, ויהיה לנו זמן למצוא מה שביקשנו, שייתנו לנו עוד שנה.

מרים מהלה: הרי ממילא, גם אם היא מוכרת את הגן, לא מתחילים לבנות, הם עוד לא שינו יעוד.

מרים מהלה: וזה לא נמכר כרגע.

מרים מהלה: אבל שייתנו לנו עוד שנה להפעיל את הגן בשביל שתהיה המשכיות, ושבשנה הזאת היא תשתף איתנו פעולה בשביל למצוא מבנה חלופי.

מרים מהלה: היא סירבה בכל תוקף להמשיך את הפעילות בגן בשנה הבאה, היא מסרבת להשתתף במימון התאמה של מבנה חלופי, למרות שזה אחוזים בודדים מה שהתקבל.

מרים מהלה: היא זרקה לנו את הפצצה.

מרים מהלה: לפני שבועיים היא ישבה איתנו, והיא אמרה שאם נביא תוך שבועיים 17 מיליון שקל, היא מוכנה.

מרים מהלה: הלכנו גם במסלול הזה, חיפשנו קונים, אז היא אמרה לנו: בשביל מה אתם צריכים את הגן בפנים, אני אמכור לכם את הבניין ריק.

עדיה דסטלמן: כשהלכנו לאיתור מבנים בעירייה, אז היא נכנסת קודם והיא אמרה שהיא מצאה פתרון, אבל יש כמה הורים מפונקים.

תמר גוז'נסקי: ניסיתי להסביר לה שהיא הולכת להרוס מפעל חינוכי של 42 שנה, כנראה מאוד מוצלח, אם יש לו כזה ביקוש.

תמר גוז'נסקי: “אמונה” היא מפעל חינוכי, שמעבר לנדל"ן יש פה גם ערך נוסף חינוכי.

שמואל מהלה: האם יש לוועדה מעמד בוועדות הסטטוטוריות, להגן על האינטרס של הילד, להגן על האינטרס של הקהילה?

תמר גוז'נסקי: אנחנו יכולים ללכת ולבקש, אבל השאלה היא איפה יתקבלו החלטות.

שמואל מהלה: בוועדה המקומית נתקבלה החלטה שהשטח לא ישונה מצרכי ציבור.

תמר גוז'נסקי: מתי התקבלה החלטה?

יצחק לוירר: בדצמבר 1999.

תמר גוז'נסקי: כתוב פה שב-30 בינואר המלון חייב למצוא פתרון.

מרים מהלה: כתוצאה מהפעילות שעשינו שם, המלון נכנס לעמדה שניכנס לתמונה רק אחרי שהיא תפנה אותה.

תמר גוז'נסקי: אז יש הסכם מכירה?

שמואל מהלה: קנו אופציה.

שמואל מהלה: האופציה הראשונה עוד לא מומשה.

גולדי לבויד אריה: זה לא ברור כרגע.

גולדי לבויד אריה: היא אמרה לנו שהם יחפשו קונה.

מרים מהלה: היא גם אמרה לנו שהיא תפרסם מודעה בעיתון.

שמואל מהלה: יש בעיה גם במישור הפנימי שלהם.

שמואל מהלה: היא לא עשתה מכרז.

שמואל מהלה: הם ארגון ציבורי, ואמור להיות לה אינטרס לקבל כמה שיותר כסף.

שמואל מהלה: מישהו מביא להם קונה וגוזר את הנתח שלו, והיא הולכת על קונה אחד מסוים שנתנה לו לקדם את שינוי היעוד.

שמואל מהלה: העניין הזה לא מוכר לאנשים שבהנהלת “אמונה”.

שמואל מהלה: דיברתי באופן אישי עם אנשים, והם קיבלו דיווח שהגן הזה לא יכול להמשיך לפעול, שחסרים בו ילדים, והגן מלא רשימות המתנה, עם סיבה לתורמים שהגן הזה עבר מקום.

שמואל מהלה: דיברתי עם תורם, והוא שאל אם לא עוברים מקום.

שמואל מהלה: השבתי לו שעוברים מקום לראש העין ולארמון הנציב ולכל מיני מקומות אחרים.

שמואל מהלה: כל מי שמדבר איתם מקבל גירסה אחרת.

שמואל מהלה: בפגישה הראשונה, למשל, קיבלנו הסבר פשוט שהסיבה לסגירת הגן היא, שהמלון החדש שיהיה ליד הגן יעשה צל לגן וזה לא יהיה נעים לילדים.

שמואל מהלה: וגם יש בעיות של קונסטרוקציה.

מרים מהלה: הטענה היתה, שזה לא יהיה נוח בזמן שייבנו את המלון, לכן הוחלט לסגור את הגן.

שמואל מהלה: הם פועלים בלי להתבייש, ביהירות.

שמואל מהלה: פנו אליה אנשי ציבור, פנתה אליה הגברת נעמי חזן, פנו אליה כל ראשי המפד"ל והסבירו לה.

שמואל מהלה: אנחנו יושבים כאן בוועדה לגיל הרך.

שמואל מהלה: המכה על החינוך הדתי היא מכה גדולה, היא מכה אנושה, מדובר בכל דרום ירושלים.

שמואל מהלה: אנחנו לא מחפשים בייבי-סיטר.

שמואל מהלה: אנחנו מחפשים חינוך איכותי שקיים במעון הזה.

שמואל מהלה: המעונות שלה, כמו שהיא אמרה, מתפקדים עם עובדות שמקבלות שכר מינימום, מתחלפות כל שנתיים.

שמואל מהלה: כל שקל שיש שם לא מופנה לגן, מועבר למנגנון.

שמואל מהלה: המטרה של הגן זה להחזיק את המנגנון ולא הפוך.

שמואל מהלה: הגנים נראים כך, ואני לא שולח את הילדים שלי לגנים כאלה.

שמואל מהלה: אני חושב שכאשר רוצים להקים גן, המטרה של הגן היא לא להחזיק את המנגנון שלו.

יוסף צוריאלי: יש פה הטעיה מכוונת שלה.

יוסף צוריאלי: היא צלצלה הביתה ואמרה שהם לא יכולים לסבסד כל שנה 700 אלף גירעון.

יוסף צוריאלי: היא כתבה לך 400 ולא 700.

יוסף צוריאלי: אמרתי לה שאני אבדוק, כי אני לא יודע את האמת.

יוסף צוריאלי: למחרת צלצלתי אליה ואמרתי שמה שאמרה הוא לא נכון.

יוסף צוריאלי: ראשית, אנגליה נותנת 100 אלף דולר כל שנה כתקציב מקרן וויליאמס בשביל הילדים המסכנים.

יוסף צוריאלי: זה ה-400 אלף שאת מדברת.

יוסף צוריאלי: שנית, ה-700 אלף שאמרת לי זה בכלל לא סבסוד, אלא 700 אלף לפיצויים שהוקצבו למקרה של פיטורים.

יוסף צוריאלי: היא לא הסכימה שאנחנו ניכנס לישיבה של ועדת ההנהלה שלה בשום פנים ואופן.

יוסף צוריאלי: רק לקראת הסוף, לאחד מההורים היה אומץ, הוא התפרץ פנימה ואמר: את כן תשמעי אותנו.

יוסף צוריאלי: היא נתנה לו חמש דקות.

תמר גוז'נסקי: לנו היא נתנה רבע שעה.

יוסף צוריאלי: היא עמדה עם סטופר, נתנה רק לאחד להיכנס, ואחרי חמש דקות היא אמרה לו לצאת החוצה.

יוסף צוריאלי: זאת הטעיה שנייה כשהיא אומרת שהיא ישבה עם ההורים.

יוסף צוריאלי: זה שקר.

יוסף צוריאלי: הדבר השלישי, הזמנו את מנהלת חטיבת הגן הרך של “אמונה” ואמרנו לה שתבוא עם האחריות לראות את הגן ולהתרשם.

יוסף צוריאלי: רחל סילבצקי אמרה שאם כך, היא תבוא איתן והן לא יילכו לבד.

יוסף צוריאלי: הודעתי להורים שהיא תבוא עם האחראיות כדי שהן תפחדנה ממנה ותקבלנה החלטות שהיא רוצה, מפני שאם הן היו באות לבד, אני בטוח שההתרשמות היתה אחרת.

יוסף צוריאלי: היא הטעתה מכל הכיוונים, ואני מצטער על כך.

חני ששון: אני מנהלת היחידה לגיל הרך באגף הרווחה בעיריית ירושלים.

חני ששון: בגדול ידעתי מה הבעיה, אבל אף אחד לא פנה אלי לנסות לבדוק ולראות מה אפשר לעשות.

חני ששון: מה שאני אעשה, זה לבדוק לגבי יעוד הקרקע.

שמואל מהלה: יש החלטה פשוטה וברורה בעניין הזה.

חני ששון: אני צריכה לפנות לנכסים של העירייה, לבדוק מה הייעוד הראשון ולראות אם שינו.

תמר גוז'נסקי: ההחלטה של העירייה אומרת, אנחנו נשנה בתנאי שיימצא פתרון לגן.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, הוועדה צריכה לקבל תשובה שיש פתרון.

חני ששון: אבל גם להתנות את זה.

תמר גוז'נסקי: אבל זה קרקע כרגע ביעוד ציבורי חד-משמעי.

חני ששון: ציבורי, אבל השאלה למה?

יוסף צוריאלי: 40 שנה זה גן.

תמר גוז'נסקי: ארגון נשי מזרחי ירושלים קנו את זה.

תמר גוז'נסקי: לא כתוב למה בדיוק היעוד שלו.

תמר גוז'נסקי: אבל ברגע שזה ארגון נשי מזרחי, זה יעוד ציבורי.

יוסף צוריאלי: היא לא קבלנית.

תמר גוז'נסקי: בסדר, היא לא פרטית.

מרים מהלה: אם זה רשום כמוסד ציבורי, וכרגע ההחלטות של הוועדה אומרות שאי אפשר לשנות את זה, את יכולה לבקש שזה יהיה רשום.

חני ששון: אני לא רוצה להגיד שום דבר שלא בדקתי אותו.

חני ששון: אני מבטיחה שאני אנסה לבדוק בנכסים אצלנו מה רשום.

חני ששון: אני אתייעץ עם היועצת המשפטית שלנו, מה הסטטוס, מה אפשר, ואז אני אדבר.

שמואל מהלה: יש עוד בעיה של רווחה שאותה לא הצגנו.

שמואל מהלה: הילדים שמקבלים עזרה היום בגן, לא יקבלו את העזרה, והילדים האלה לא יהיו בגן בשנה הבאה.

שמואל מהלה: זה הורים שלא יכולים לשלוח שניים או שלושה ילדים למעונות, זה נשים חד-הוריות.

שמואל מהלה: בשנה הבאה הילדים האלה לא יהיו במעון.

תמר גוז'נסקי: מאחר שמדובר פה בילדים בני שלוש פלוס, משרד העבודה כבר לא מסבסד אותם, והם נשארים עד אחר-הצהריים.

תמר גוז'נסקי: במקום אחר קוראים לזה צהרון, הם קוראים לזה בשם אחר.

תמר גוז'נסקי: את החלק הזה, שהוא מעבר לכל דבר, ההורים לא יכולים לשלם.

תמר גוז'נסקי: זה תנאי ליציאה לעבודה.

תמר גוז'נסקי: לכן זה חשוב מאוד.

תמר גוז'נסקי: מה שמאוד חשוב, זה לקיים דיון בוועדת החינוך של העירייה על החשיבות של הגן, על המיקום המיוחד שלו, על האוכלוסייה.

חני ששון: אני אחראית לגיל הרך, אבל אני צריכה לשמוע ממנדלסון, שהיא אחראית על גני הילדים.

שרה תעוז: השנה הזאת היתה שנת מצוקה להרבה מאוד הורים, כי היתה החלטה במשרד החינוך לחינוך מגיל שלוש בחינם.

תמר גוז'נסקי: יש חוק.

שרה תעוז: יש חוק כזה.

שרה תעוז: ברגע שעבר החוק, משרד העבודה הוציא אותם והם נפלו בין הכיסאות.

שרה תעוז: הם לא מקבלים חינוך חינם, והם לא מקבלים את ההשתתפות שהיתה להם ממשרד העבודה.

שרה תעוז: השנה הרגשנו את המצוקה הזאת מאוד מאוד בגן, שילדים שקיבלו דרגות השתתפות מאוד גבוהות, ופתאום אין להם כלום.

שרה תעוז: הורים לשני ילדים, שלושה ילדים.

שרה תעוז: אנחנו נאלצנו השנה לתת הרבה מאוד הנחות לאותם הורים, ובדרך כלל לאותם הורים אין רכב, והם גרים במקום שהם באים לגן עם אוטובוס, שמים את הילד, וממשיכים הלאה.

שרה תעוז: הגן נמצא במרכז, ולכן זה נוח לאנשים בלי רכבים.

שרה תעוז: אני חושבת שאותם הורים בוכים בגלל השאלה מה הם יעשו בשנה הבאה.

שרה תעוז: לארמון הנציב הם לא יכולים להגיע, כי אין להם רכבים להגיע לשם.

שרה תעוז: זו בעיה מאוד קשה.

שרה תעוז: ההנחות השנה הן הרבה יותר גבוהות ממה שנתנו בשנים קודמות.

שרה תעוז: אותו דבר לגבי משרד הרווחה.

שרה תעוז: משרד הרווחה נותן עד גיל שלוש.

שרה תעוז: אחרי גיל שלוש הוא לא מחויב.

שרה תעוז: אם יש לנו ילד כזה שעד גיל שלוש הוא קיבל סבסוד ממשרד העבודה, אנחנו לא זורקים אותו בגיל שלוש.

שרה תעוז: אנחנו ממשיכים לסבסד אותו.

שרה תעוז: אנחנו מבחינתנו נותנים להם כמעט את אותה ההנחה שהם קיבלו ממשרד הרווחה וממשרד העבודה.

חני ששון: מאיפה מקורות המימון:

שרה תעוז: מאנגליה.

תמר גוז'נסקי: זה מה שהיא מציגה כגירעון.

שרה תעוז: זה בתוך התקציב של אנגליה.

שרה תעוז: נכנס לתוך הסכום, ומזה אנחנו מסבסדים את הילדים.

מרים מהלה: למימון השנתי הזה מצאנו תורם מחליף, אם אנגליה לא תוכל לממן.

תמר גוז'נסקי: אני לא רואה את המינהל מתערב פה, ברגע שהעירייה תאשר.

תמר גוז'נסקי: הוא לא יעשה שום דבר.

תמר גוז'נסקי: אני לא רואה איך אנחנו עוקפים את הגברת ומגיעים להנהלת “אמונה”.

תמר גוז'נסקי: נשאר לנו הרעש הציבורי שהוא מאוד חשוב, וצריך להמשיך בו.

תמר גוז'נסקי: דבר שני, הפנייה שאנחנו נעשה ושדיברנו עליה.

תמר גוז'נסקי: מה שמאוד חשוב זה העירייה.

תמר גוז'נסקי: אם העירייה אומרת באופן חד משמעי שהיא רואה בזה נכס עירוני, מבחינה חינוכית, מבחינת הילדים, ואתם לא רוצים להפסיד את הנכס הזה, ואת הקרקע הם קיבלו באפס מחיר בזמנו - - -

חני ששון: אני צריכה לבדוק את הצד המשפטי.

תמר גוז'נסקי: הצד המשפטי הוא ברור.

תמר גוז'נסקי: אבל מבחינת עיריית ירושלים זה יעוד הקרקע.

תמר גוז'נסקי: ברגע שעיריית ירושלים תגיד שאם “אמונה” רוצה למכור את זה בבקשה, אבל לגורם ציבורי אחר ולא לגורם פרטי, כל העניין ייפול פה.

שמואל מהלה: היא לא התביישה ואמרה שיש לה קשרים בוועדה המחוזית, והיא תעביר את שינוי היעוד אחרי שהיא תוציא אותנו.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שעיריית ירושלים ממלאת פה תפקיד מאוד מרכזי, כי אתם מחזיקים ביד בעצם את האישור שמאפשר לה להפוך את זה לנכס נדל"ן בעל ערך.

תמר גוז'נסקי: כל זמן שזה שטח ציבורי, אז למי היא תמכור?

תמר גוז'נסקי: לנעמ"ת?

מרים מהלה: אנחנו מצאנו גם רשתות אחרות שמוכנות להיכנס.

חני ששון: בחוק של ברודט היום, הקרקע והמבנה שייך לעירייה.

חני ששון: זאת אומרת שנוצר מצב כזה וזה נשאר של העירייה.

מרים מהלה: אבל זה מה שהיא עושה.

מרים מהלה: היא מבקשת גני עירייה.

ניסן צוריאלי: זה נקרא "נבל ברשות התורה".

ניסן צוריאלי: זה בדיוק מה שכתוב בגמרא.

שמואל מהלה: אפשר להזמין אתכם לסיור בגן.

תמר גוז'נסקי: הייתי בגן לפני חמש-שש.

תמר גוז'נסקי: טיפסתי בכל הקומות.

שמואל מהלה: מאז זה שופץ.

תמר גוז'נסקי: זה שזה שופץ זה בסדר.

תמר גוז'נסקי: הייתי שם והתרשמתי מאוד מהעובדה שבכל שנה הילד עולה עוד קומה.

תמר גוז'נסקי: זה דבר נפלא שלא מטלטלים את הילד, אלא זה מקום קבוע.

שמואל מהלה: זה לא רק זה.

שמואל מהלה: עולים עם שלושה ילדים, שמים את שלושתם בגן.

תמר גוז'נסקי: הגברת רות סקלן קיבלה אותי בביקור שלי שם והיא הדגישה שהם לא “אמונה”, הם עצמאיים.

תמר גוז'נסקי: חזרתי מהביקור ואמרתי, תראו איך גוף עצמאי מצליח לעשות מפעל חינוכי כזה, ולהבטיח לילדים חינוך עד אחר הצהריים, עד סוף גיל הגן, עד בית ספר.

תמר גוז'נסקי: אמרתי, שאת המודל הזה היה צריך להפיץ בכל הארץ, ולהגיד הנה כך צריך לחנך ילדים.

תמר גוז'נסקי: כך צריך ליצור מוסדות לילדים שההורים לא יתחילו כמו מטורפים כל שנה לעשות את הסידורים הבלתי נגמרים האלה עם החופשות, ההורים פשוט משתגעים.

תמר גוז'נסקי: בעיקר נשים.

תמר גוז'נסקי: המקום שיכול לעזור לכם באופן מעשי זה העירייה.

תמר גוז'נסקי: זה הגוף.

תמר גוז'נסקי: ננסה את כל הרעשים האחרים, אבל הגוף שיכול לעשות את זה, זה העירייה.

חני ששון: נזמין גם את מנח"י.

תמר גוז'נסקי: אתם יכולים לבקש פגישה עם ראש העיר.

שמואל מהלה: ראש העיר שלח לנו מכתב יפהפה.

תמר גוז'נסקי: צריך ללכת אליו.

תמר גוז'נסקי: אצלו ביד יש עניין שינוי היעוד.

שמואל מהלה: אחרי שנה שהגן לא יתקיים, הם יבואו בניקיון כפיים, אין פה שום דבר.

שמואל מהלה: המקום הזה עומד ליפול.

שמואל מהלה: אנחנו רוצים לשנות יעוד.

תמר גוז'נסקי: שהעירייה תגיד שיש לה רשת אחרת שרוצה להפעיל את המקום.

שמואל מהלה: אי אפשר לאכוף עליהם, כי זה פרטי.

תמר גוז'נסקי: אני יכולה לכתוב ליושב ראש הוועדה לתכנון, ואני יכולה לעשות פה את הדברים, זה בסדר, נעשה את זה.

תמר גוז'נסקי: אבל המעמד שלנו הוא מעמד של בקשה, של לובינג.

תמר גוז'נסקי: אני מחפשת מי שמחזיק את היד על ההחלטה, וזה העירייה.

שמואל מהלה: מי מעביר כספים ל"אמונה"?

תמר גוז'נסקי: משרד העבודה מעביר לילדים עד גיל שלוש.

חני ששון: ההורים משלמים פר ילד, וילדים נזקקים.

שמואל מהלה: מי יבנה את הכיתות החדשות לכבוד חוק חינוך חובה חינם לגיל הרך?

תמר גוז'נסקי: משרד החינוך.

שמואל מהלה: ויקצו את זה ל"אמונה"?

תמר גוז'נסקי: משרד החינוך בדרך כלל הולך על עיריות.

תמר גוז'נסקי: עם גנים קיימים הוא מגיע להסדר.

חני ששון: החוק מחייב אותם.

חני ששון: אז שוב העירייה מקצה בניינים חדשים.

תמר גוז'נסקי: העירייה מקצה קרקע למשל.

תמר גוז'נסקי: אבל אז אמונה תיתן לא לגיל שלכם.

תמר גוז'נסקי: היא תיתן את זה לזאטוטים עד גיל שלוש.

איילה אלבוחר: אבל אז זה דרך ועדת ברודט.

מרים מהלה: למה משאירים אותו ביד של "אמונה" ולא נותנים את זה למישהו אחר?

איילה אלבוחר: יש הבדל בין הבנייה שהיתה בזמנו, כשהיו תורמים, לבין ועדת ברודט שהיום שונה.

יוסף צוריאלי: האם את יכולה לבוא בטענה אם קיבלת הנחה של 85% בגלל יעוד לגן, ועכשיו מהמכירה אני רוצה את ה-85% חזרה לממשלה?

תמר גוז'נסקי: ד"ר צוריאלי, זאת הסיבה שהזכרתי את הקיבוצים.

תמר גוז'נסקי: המדינה הזאת מלאה אנשים שקיבלו קרקעות לפיתוח ציבורי, לפיתוח חקלאות.

תמר גוז'נסקי: רשמו את הקרקעות על שמם כפי שהרשו להם.

תמר גוז'נסקי: והיום משפטית, מחוק יסוד חופש הקניין, הם אומרים שזה שלהם.

תמר גוז'נסקי: זה שקיבלת את זה לנטוע פרדסים זה בסדר, אבל בינתיים אתה רוצה לבנות וילות.

תמר גוז'נסקי: אז הוא הולך ומשיג שינוי יעוד, אבל איפה כל הרווח?

תמר גוז'נסקי: יש מס שבח כמובן, ומשלמים קצת למדינה.

תמר גוז'נסקי: משלמים למדינה רווח מסוים מההפרש.

תמר גוז'נסקי: בגדול, המדינה כולה בנויה בדיוק על השיטות האלה.

תמר גוז'נסקי: במקרה זה "אמונה", אבל "אמונה" היא לא הבעלים הגדול שעשה את העסקים הגדולים.

שמואל מהלה: גם לנושא של התקדים יש חשיבות ציבורית.

שמואל מהלה: אנחנו קבוצה קטנה שאולי בסופו של דבר ניפגע או לא.

שמואל מהלה: אבל הבעיה היא בעיה כללית של כל מוסדות החינוך שרשומים באופן פרטי וההגנה הציבורית עליהם היא באמצעות הרישום כקרקע לצרכי ציבור, יהפכו למגדלים.

שמואל מהלה: אף אחד לא יוכל להתמודד עם זה.

תמר גוז'נסקי: כמה מעונות וגנים יש במושבה הגרמנית?

איילה אלבוחר: במושבה פרופר אין, אבל מסביב לה יש.

מרים מהלה: יש גן ויצ"ו, שיש להם ילדים עד גיל ארבע.

תמר גוז'נסקי: לקחתי על עצמי כמה דברים, ואנחנו נבצע את זה.

תמר גוז'נסקי: הדבר השני, גברתי לקחה על עצמה לטפל בעירייה, צרי איתם קשר ישיר שתוכלו להעביר מידע זה לזה.

תמר גוז'נסקי: הדבר השלישי, דיברנו על רעש ציבורי.

תמר גוז'נסקי: רעש ציבורי זה אומר לפנות לכל המוסדות שיש להם איזה שהוא קשר ל"אמונה", לפנות לתקשורת ולתורמים.

תמר גוז'נסקי: זה שהיא אמרה מה שהיא אמרה, זה לא נכון שאתם נגד תרומות.

תמר גוז'נסקי: אתם רוצים להמשיך את המוסד הזה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהחברים מהעמותה נמצאים בין הפטיש לסדן ומצבם מאוד קשה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שאם אתם תגידו באופן מאוד ברור שאתם כעמותה פה מוכנים להמשיך את המוסד החשוב הזה, יש לזה משקל.

תמר גוז'נסקי: כשתדברו בעירייה תגידו שיש פה עמותה שמוכנה להפעיל, שאין פה בעיית הפעלה בכלל, ואין בעיית תפעול.

תמר גוז'נסקי: אמונה לא נותנת אגורה.

תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת שרעש ציבורי זה חשוב מאוד.

תמר גוז'נסקי: צריך להביא כדוגמה משפחה עם שלושה ילדים, שבגלל החוק הזה ביטלו לה את ההקלות וההנחות, ורק הודות לזה היא מחזיקה.

תמר גוז'נסקי: כל הזמן שומעים שיש לכם מרצדסים.

שמואל מהלה: זאת הבעיה.

שמואל מהלה: היא מפמפמת "אני לא משקרת", כדי להבטיח את עצמה.

תמר גוז'נסקי: תבדקו בין ההורים אם יש מישהו שמוכן לחשוף את עצמו, כי הסיפור פה הוא לא סיפור של מצוקה, זה לא שמישהו מבקש נדבה.

תמר גוז'נסקי: הוא מספר למה טוב לו במוסד הזה.

תמר גוז'נסקי: הוא לא יודע מה הוא יעשה בשנה הבאה אם יסגרו לו בדיוק את המוסד המסוים הזה.

תמר גוז'נסקי: גם עניין האוטובוס הוא משכנע, האם הגיוני שאמא תיסע לארמון הנציב באוטובוס, תשים את הילדים בגן ותלך לעבודה?

תמר גוז'נסקי: תודה רבה לכם.