הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 197, 2002-06-03 10:30

יעל דיין: שלום לכם.

יעל דיין: לצערנו בכל מקרה שיש רצח אישה על ידי בן-זוג , אנחנו מקדימים לנושא שעל סדר היום דיווח על הרצח.

יעל דיין: לצערי זה קורה לעתים יותר תכופות מאשר הייתי רוצה, אבל זו הוועדה היחידה שבצורה מיידית ורצופה מקבלת דיווח שעובר אחר כך למליאה, כדי שזה יהיה על סדר היום של מישהו מלבד הודעה בעיתונות, שכפי שאתם יודעים, שלושה ימים אחרי זה כבר עוברים לסדר היום.

יעל דיין: נושא הישיבה היום הוא פרידה מחדווה אלמוג, ונקדים לו את הדיווח על המקרה.

יעל דיין: נמצאים אתנו רב פקד תומר, סגן ראש מחלקת זבולון, ונציב משנה רוני רז , סגן מפקד מרחב החוף.

יעל דיין: בדרך כלל אנחנו מזמנים גם את גורמי הרווחה באותו יישוב, בעיקר באותם מקרים שידוע שהיה טיפול לשכת רווחה או איזה שהוא גורם רווחה, והפעם בגלל קוצר הזמן, ובגלל שהדיווחים היו על תלונות קודמות במשטרה, נשמע דיווח מהמשטרה.

תומר גונן: אני עורך-דין שמשמש כסגן ראש משרד החקירות בתחנת זבולון.

תומר גונן: כרגע אני ראש צוות החקירה המיוחד שהוקם בנושא הרצח של אור דרעי המנוחה.

תומר גונן: נתאר את האירוע בקצרה.

תומר גונן: ביום שישי בשעה 13:35 בערך התקבלה הודעה במוקד 100 של המחוז הצפוני לגבי אדם שמודיע שאחיו ככל הנראה רצח את אשתו.

תומר גונן: הוא מסר כתובות, ונשאל לגבי פרטים נוספים.

תומר גונן: הוא אמר שאחיו אמר בטלפון לאח נוסף שלו שהוא רצח את אשתו.

תומר גונן: הופנתה מיידית ניידת למקום.

תומר גונן: חמש דקות לאחר מכן הגיעו לדירה, ובסיוע האח נפתחה הדלת.

תומר גונן: מדובר בדירת מגורים ברחוב קאברי 6 בקריית חיים, כפי שפורסם.

תומר גונן: נמצאה גופת אישה בת 28 עם סימני דקירות עליה, כאשר הדלת נעולה מבפנים, ובפנים בעלה עם סימני חתכים על ידיו.

תומר גונן: החשוד הובא לתחנה, הוזמנו כל גורמי החקירה שבדרך כלל מטפלים במקרים האלה.

תומר גונן: החשוד קשר את עצמו לאירוע, ובבדיקה שעשו התברר שכחודש וחצי לפני האירוע, ב-21.03, התלוננה המנוחה בתחנת זבולון על אירוע שהחשוד ברצח היום בעלה איים להכות אותה.

תומר גונן: בדבריה היא מבקשת להזהיר אותו שלא יקלל אותה ושלא יעליב אותה.

תומר גונן: פרט לתלונה הזאת, לא היו כל תלונות במשטרה על האיש הזה.

תומר גונן: הוא מעולם לא נפגש עם המשטרה בשום דרך שהיא.

תומר גונן: אני לא מדבר רק על אלימות, אלא בשום צורה שהיא לא היה לו מפגש עם המשטרה.

תומר גונן: האיש הובא לתחנה, יומיים אחר כך הוזהר והכחיש שהיה אירוע כזה בכלל.

תומר גונן: הוא אמר שנכון שהם נמצאים בהליכי גירושין, אבל הוא מעוניין בשלום בית, מעולם לא הרביץ לה ולא איים עליה והוא רוצה רק את טובת המשפחה ורוצה שלום בית.

תומר גונן: כל הסיבה להתרגזות שלו היתה שהיא איחרה קצת ממקום עבודתה והוא חשד בה שהיא מנהלת רומן.

תומר גונן: התיק הזה הומלץ בסגירה מכיוון ולא היה שום אירועים קודמים.

תומר גונן: החשוד הוזהר כפי שהאישה ביקשה ובזה הסתיים הטיפול בתלונה הקודמת.

תומר גונן: נכון לעכשיו החשוד נמצא בדרך להסתכלות על פי צו בית משפט קריות, וחקירת הרצח נמשכת, כולל חקירת כל קרובי המשפחה.

יעל דיין: מעבר להסתכלות, נכון שמבחינה לשונית הוא עדיין חשוד, אבל הוא הודה ברצח?

תומר גונן: אתמול סיימתי את החקירה אתו בשעה 23:00.

תומר גונן: יש מה שנקרא ראשית הודאה, אני לא רוצה להיכנס מעבר לכך, אבל הוא קושר את עצמו למקרה.

יעל דיין: אחרת אולי אתם צריכים לחפש מישהו אחר שרצח.

תומר גונן: לא, אנחנו במטה הארצי בדרכנו לבדיקות מעבדות שיקשרו אותו סופית לאירוע.

תומר גונן: יש ראשית הודאה, ואני מאמין שהתיק הזה יסתיים בכתב אישום, זו הערכה שלי גם כעורך דין.

יעל דיין: האם ההסתכלות היא על פי עצת בית המשפט?

יעל דיין: האם בית המשפט שוכנע שיש כאן אלמנט של אי-שפיות או חוסר שפיות?

תומר גונן: על פי בקשת הסניגור, הוא נשלח להסתכלות.

תומר גונן: בדרך כלל ההלכה בבית המשפט היא שאם מבקשים הסתכלות לא דוחים את זה, כי הדחייה מחזקת את טענת אי השפיות, לכן כדאי לעשות את זה כמה שיותר סמוך לזמן האירוע ובהסכמתנו הוא נשלח להסתכלות, אין לנו מניעה שהוא יעשה את זה.

יעל דיין: זה לתקופה מוגבלת?

תומר גונן: כרגע צו המעצר הוא ל-10 ימים עד ה-11 ביוני.

תומר גונן: מניסיוני, לצערי, באירוע הקודם לפני שלושה שבועות, אם הפסיכיאטר דורש עוד ימים, הוא יקבל את מה שהוא דורש.

יעל דיין: האם יש ילדים?

תומר גונן: כן, שני ילדים.

תומר גונן: ילד בן 5 בערך ותינוק בן שנה וחצי.

יעל דיין: הם היו בדירה בזמן הרצח?

תומר גונן: לא.

תומר גונן: אחד היה בגן ואחד במעון.

תומר גונן: כאשר אף אחד לא בא לאסוף אותם מהמעון, התחילו לברר מה קורה.

יעל דיין: בכל אופן, אחיו הוא זה שהתקשר אליכם.

גונן תומר: הוא התוודה בפני אחיו שהוא רצח אותה.

יעל דיין: כפי שאמרתי, אין לנו כאן גורמי רווחה.

יעל דיין: האם יש משפחה?

תומר גונן: עד כמה שאני יודע הילדים נמצאים כרגע בחזקת הורי המנוחה.

יעל דיין: האם היו מחשבות לגבי סגירת התיק כשהיתה תלונה?

תומר גונן: אולי אני אתן לך נתון סטטיסטי.

תומר גונן: יש שני סוגי תיקים תיק פ.

תומר גונן: א. ותיק א.ת.

תומר גונן: א.ת.

תומר גונן: זה תיק פשוט שלא יגיע לשום מקום וייסגר.

תומר גונן: מתוך 100% תיקים שפתחנו בנושאים של אלימות בן בני זוג, 96.

תומר גונן: 2% הם תיקי פ.א.

תומר גונן: ו-3.8% הם תיקי א.ת.

תומר גונן: פ.א.

תומר גונן: פירושו שסביר להניח שהגיע לכתב אישום, שיתנהלו בו כל ההליכים המשפטיים.

תומר גונן: תיק א.ת.

תומר גונן: זה תיק שבדרך כלל ייסגר אם אין משהו מעבר לעדות.

תומר גונן: במספרים, בתחנת זבולון היו 289 תלונות בסך הכל מתחילת השנה.

תומר גונן: אני מדבר עד סוף אפריל, כי אין לי עדיין הנתונים של מאי.

תומר גונן: מתוך 289, 278 הם תיקי פ.א.

תומר גונן: ורק 11, שאחד מהם הוא התיק הזה, הם תיקי א.ת.

תומר גונן: שהמגמה היא כמובן להחמיר.

תומר גונן: אם אני לא טועה, רק בחודש מאי היו לנו 10 עצורים עם אותם הליכים בנושא אלימות במשפחה.

יעל דיין: בכמה מהתיקים אתם ממליצים על צווי הרחקה, צווי הגנה?

תומר גונן: בדרך כלל אנחנו לוקחים את החשוד לבית המשפט, לפעמים למורת רוחו של בית המשפט, כדי שיקבל את ההרחקה שבית המשפט קבע, כי קצין משטרה מוגבל ביכולת ההרחקה שלו.

יעל דיין: אני מתכוונת לצו בית משפט.

תומר גונן: כמעט כל חשוד באלימות מובא לבית המשפט כדי שבית המשפט יקבע את התנאים לכמה זמן הוא מורחק ולאן.

רוני רז: תומר קרא את הנתונים של תחנת זבולון, שהיא תחנה אחת במרחב החוף.

רוני רז: הנתונים דומים מאוד בכל המרחב, אני חושב שבמרחב על פי אחוזים לפחות, אנחנו יודעים על 8% לעומת 91% שפותחים תיק וקרוב לוודאי שיוגש כתב אישום.

יעל דיין: למי שלא יודע, בעשור האחרון גם החקיקה השתנתה, ואנחנו עוסקים בזה בצורה אינטנסיבית מאוד.

יעל דיין: אני מציינת את זה כצל"ש למשטרה, שנענתה וגם יזמה, זאת אומרת יש כאן יחסי גומלין בינינו כשצריך חקיקה, והרבה פעמים למרות שזאת לא חקיקה ממשלתית, זה ביוזמת המשטרה שאומרת שיש לקונה, והם מבקשים שנשלים על ידי חקיקה.

יעל דיין: תמיד יש שיתוף פעולה כקו החמרה.

יעל דיין: חלק גדול מהחקיקה שהתבצעה על ידי המשטרה נוגע דווקא למערכת השיפוטית, משום שהמשטרה אמרה שהם עושים הכל, הם מקדמים, הם מוציאים צווים, יש הפרת צווים, לכן הם מבקשים את הכלים גם מול בתי המשפט למעשה בתביעה גם לזירוז ההליכים, וגם כדי שלא ייצא שבית המשפט בקלי קלות משחרר ואז באים למשטרה בתלונות, כי בסופו של הסיפור, כשמתבצע רצח, האשמה נופלת כביכול על המשטרה.

יעל דיין: העניין הזה של לא להרפות מתיקים ולא לגנוז ולא לסגור תיקים בקלי קלות, זה אולי החלק החשוב ביותר, או השינוי החשוב ביותר שחל.

יעל דיין: יש גם חקיקה בצנרת שבאה להבטיח, שבכל מקרה בתלונות של אלימות בני זוג, בעיקר במקומות שיש ילדים, לא ייסגר התיק.

יעל דיין: זאת אומרת, הכוונה לומר לאנשים, שבגלל כל מיני לחצים כאלה או אחרים, הן באות למשטרה ואומרות אמנם התלוננתי, אבל אני חוזרת בי ואני מבטלת את התלונה.

יעל דיין: היו לנו יותר מידי מקרים של ביטול תלונה בגלל לחץ, אחר כך האלימות המשיכה, ולצערנו לפעמים גם נגמרה בכי רע.

יעל דיין: יש הצעת חוק שאומרת, שלתקופה מסוימת כשיש ביטול תלונה, שמים את התיק על המדף אבל הוא נמצא במחשב, הוא לא ממש נסגר, כדי שנוכל לעשות הצלבה.

יעל דיין: ואם פעם נוספת יש תלונה של אותה אישה, או אם יש איזה שהוא דיווח על אלימות, אנחנו שולפים את התלונה שכביכול בוטלה.

אפרת ישראלי: אני יושבת ראש האגף לקידום מעמד האישה בנעמ"ת.

אפרת ישראלי: אנחנו נמצאים כל הזמן בסיטואציה פסיבית מסוימת.

אפרת ישראלי: השאלה היא האם הגיע הזמן באיזה שהוא שלב לעבור לשלב אקטיבי, שאומר שהתיק הזה שנמצא על המדף יהפוך להיות איזה שהוא תיק למעקב, זאת אומרת שתהיה יוזמה של גורם משטרתי שיבדוק מה קורה.

יעל דיין: יש כאן בעיה אמיתית, שמיותר להגיד שהיא היום יותר מאי פעם.

יעל דיין: יש כאן בעיה של כוח אדם וחוקרים, למה מקציבים את כוח האדם, האם לחקור מקרים חדשים שמגיעים ושחלקם הגדול מיועדים לחקירה, או להושיב אנשים שכל מה שהם יעשו זה למחזר.

יעל דיין: העניין צריך להיות ממוחשב כך כדי שלכל רבע אור אדום שעולה בשטח אותו תיק על המדף ייתן שריקה או צפצוף.

יעל דיין: אני מניחה שנגיע לזה.

יעל דיין: זו חקיקה שהיא בדרך.

רוני רז: אני מבקש להזכיר שאנחנו לא הגורם היחידי בשטח.

רוני רז: בעניין המעקב, אני חושב שגורמי הרווחה קרובים יותר, מודעים יותר.

רוני רז: ברגע שאנחנו סוגרים תיק, או התיק הולך מבחינתנו לבית המשפט, בזה פחות או יותר הסתיים תפקידנו עד למקרה הבא.

יעל דיין: עיקר העבודה שלנו בשנים האחרונות דרך הוועדה הבין-משרדית, וסביב השולחן הזה, הוא ליצור את אותה הצלבת מידע כדי שלא יהיה מצב שהרווחה יודעת והמשטרה לא, או שהמשטרה יודעת ובית הספר של הילדים לא.

יעל דיין: זאת אומרת, במקום שתהיה לנו רשת עם חיישנים לכל מי שנמצא בקהילה שעלול להיתקל בזה, אנחנו נתקלים במיגון שהוא בלתי אפשרי.

תומר גונן: הקשר עם גורמי הרווחה טוב.

תומר גונן: הכיוון הוא החמרה כל הזמן, זאת אומרת, גם בעיות בין חבר לחברה מטופלות היום כאירוע אלימות במשפחה, וזה לא משנה שהם לא נשואים.

תומר גונן: הכיוון הוא החמרה כל הזמן, השינוי שהמשטרה עשתה, שהוא מהקצה אל הקצה, הוא כיוון נכון.

תומר גונן: ישנם 18 עצורים בתחנה, זו כמות אדירה.

רונית לב-ארי: לאנשי המשטרה, אחרי שהם מצילים כל יום הרבה מאוד נשים, אין לי ספק שזה מאוד קשה.

רונית לב-ארי: האם עברתם הכשרה בנושא של אבחון מסוכנות?

רונית לב-ארי: האם אותם אנשי משטרה שבאו במגע עם אותה אישה, שראיינו אותה, עשו אבחון מסוכנות?

תומר גונן: את התלונה שלחה חוקרת מחוליית אלימות במשפחה, וכל אנשי החוליה עברו אבחון מסוכנות.

תומר גונן: איך עושים את זה?

תומר גונן: יש להם ימי עיון אחת לתקופה כדי לרענן את זה.

תומר גונן: כשאדם מגיש תלונה הוא מופנה למוקד לשירות האזרח ושם הוא מגיש את התלונה.

תומר גונן: פרט לאירוע אחד, שזה אלימות במשפחה, הוא הולך ליחידה הספציפית הזאת, כדי שיקבל את הטיפול, כולל אבחון המסוכנות, כולל כל הפרמטרים.

רונית לב-ארי: האם במקרה הזה נעשה אבחון, והמסקנה היתה שהאישה לא בסיכון?

תומר גונן: אני מוכן לשלוח לך חומר.

תומר גונן: כל גורמי הפיקוד של המרחב בדקו את זה.

תומר גונן: אני לא חושבת שבמקרה של התלונה הזאת היה כאן מסוכנות שהיתה צריכה להגיע לידי הליך אחר ממה שקרה.

רונית לב-ארי: כדאי להסיק מסקנות לגבי העתיד.

זהבה גלאון: היום ראיתי ידיעה ב"ידיעות אחרונות" על אישה שהוכתה קשות בידי בעלה, והובאה בפני שופטת.

זהבה גלאון: הבעל לא הושם במעצר בית, והוא נורא לחוץ עכשיו.

זהבה גלאון: מגיע לכאן שר החוץ היוגוסלבי, והוא לחוץ להסביר לו בענייני המזל"פ.

זהבה גלאון: תמיד ענייני ביטחון המדינה קודמים לגופן של נשים או לכבודן של נשים, וכאשר זה מגיע לפני שופטת, אז מה אנחנו מלינים לפעמים כלפי המשטרה שהאישה התלוננה, וכבר עצרו אותו וכבר המשטרה עשתה מה שצריך?

יעל דיין: למי הוא צריך להסביר?

זהבה גלאון: לשר החוץ היוגוסלבי.

זהבה גלאון: זה כל כך מקומם אותי.

זהבה גלאון: זאת אומרת, אחרי שהמשטרה עושה את מה שהיא צריכה לעשות, והאישה מתלוננת, ומביאים אותו בפני שופט או שופטת, אז שמים אותו בתנאים מאוד נוחים אצל החבר שלו, כי הגיע שר החוץ היוגוסלבי.

יעל דיין: זה חוזר למערכת המשפט, משום שזה ממש בידיהם מה לעשות עם זה, גם אורך הזמן וגם תנאי הרחקה הם בידי השופטים.

יעל דיין: זה לא שלב שמערערים בו.

יעל דיין: התביעה עוד לא משתתפת בזה.

יעל דיין: האדם יכול לבוא לבד לעורך הדין, בלי תובע.

יעל דיין: זה טוב שיש הקלה.

יעל דיין: בשאלה שאת שואלת רצוי לדון בהזדמנות, מה קורה כשההחלטה של בית המשפט מופרכת ולא עונה על הצורך.

יעל דיין: איזה הליך יכול להגיד לבתי משפט ברמה הנמוכה הזאת, שאין ייצוג, שאנחנו רוצים שהעניין יישקל פעם נוספת.

תומר גונן: אני לא זוכר תקדים של אדם ששוחרר ממעצר, או הוחזר מערכאה אחרת.

תומר גונן: זה נדיר מאוד.

יעל דיין: זה מקרה ראשון שהיא באה לבקש.

ענת מאור: צריך להזכיר שהיינו אצל נשיא בית המשפט העליון עם כל הנושא הזה.

יעל דיין: כמה יש לך במעצר?

תומר גונן: היו ימים שהיו לנו גם 30.

אורית אדטו: רק כדי לסבר את האוזן, רק בשביל להבין את נקודת הזמן, בתוך בתי הסוהר יש מעל 1400 גברים ששפוטים בנושא של אלימות במשפחה.

אורית אדטו: המדיניות היא מדיניות קשה.

זהבה גלאון: עכשיו יהיו לכם יותר.

יעל דיין: אני מודה לכם על ההשתתפות בנושא הזה.

יעל דיין: אני מקווה שבישיבות הבאות תהיה לנו הפוגה.

יעל דיין: נושא הישיבה היום הוא הפרידה מחדווה אלמוג, ואת המלה "פרידה" אני אומרת בהשתאות מסוימת ובקושי אישי רב.

יעל דיין: אני לא אכנס כאן לפרטים של הגופים, עברנו את תקופת הבחירות במאמץ כזה או אחר.

יעל דיין: אני רוצה לומר שהחילופין עוד לא נכנסו לתוקף, אלא ב-24 ביוני.

יעל דיין: אחרי שהחילופים ייעשו אנחנו נעשה ישיבת ועדה שתוקדש לקבלת פניה.

יעל דיין: אני לא אחסוך לא לעצמי ולא לחדוה את המעורבות האישית שיש לי, גם בתור יושבת ראש הוועדה.

יעל דיין: אמנם אברך גם את מי שתיבחר, אבל בפירוש אני מצטערת.

יעל דיין: אני רואה בזה התחלפות ערכית, מבלי להגיד אף מלה בגנותה, חס וחלילה, של הנבחרת החדשה.

יעל דיין: אנחנו כאן נציגות מפלגות, ואני ראיתי בנעמ"ת בראשות מפלגת העבודה התייחסות ערכית, משמעות ערכית יותר אפילו ממה שהמפלגה עצמה.

יעל דיין: ראיתי את נעמ"ת נותנת כיוון הרבה פעמים, בין אם זה בוועדות, או לקראת בחירות, או בפעילות שוטפת, או דרך הבית הזה בפעילות שלנו בנעמ"ת בראשותה של חדווה , וגם בקדנציות שלפני זה איזה קו מוביל , שמוביל גם את המפלגה, גם אותנו בשיתוף פעולה מוחלט, וזו פעם ראשונה שקורה מהפך כזה בנעמ"ת.

יעל דיין: מיותר להגיד שאני מודאגת, כי אין מאחורי הנבחרת החדשה מפלגה, במובן הרחב של פעילות לעשות מוביליזציה כמו שאנחנו עשינו, בין אם היינו בקואליציה או לא, יחד עם מר"צ או עם מפלגות אחרות, ואני מקווה שהעסק הזה יוכל להימשך.

יעל דיין: לא היה כמו נעמ"ת להרים הפגנה, או להרים איזה שהוא קול קורא לציבור הנשים עם כל הסמכות ועם כל הקשרים דרך מזכירות נעמ"ת בשטח, ועם הגב של מפלגה שהיא עדיין הכי גדולה בכנסת, ושנתנה גיבוי לכל הדברים האלה.

יעל דיין: בתוך כל הצער הזה, יש כמובן שני חלקים.

יעל דיין: יש החלק האישי, חדווה חברה שלי ומיותר להגיד שלבי-לבי.

יעל דיין: מצד שני, אני בוחרת את החברות שלי בקפידה רבה.

יעל דיין: אין לי חברות שלא נרתמות כאשר מתאפשר להן להמשיך ולתרום ולמלא תפקידים, ואני בטוחה שכך יהיה.

יעל דיין: הקו הזה של תפקידים בכירים עם המחויבות לנושא המשותף שלנו, אני בטוחה שיימשך במסגרת כזו או אחרת.

יעל דיין: העולם הפמיניסטי לא מאבד את חדווה אלמוג.

יעל דיין: המסגרת תצטרך להיקבע על ידה.

יעל דיין: אני לא יודעת, ואני מציגה את זה כשאלה, האם הצוות הקרוב שנמצא בנעמ"ת היום בתפקידים שונים כולו עובר שינוי, האם זה עובר שינוי כי זה מינויים אישיים, מה החקיקה שעומדת מאחורי זה.

יעל דיין: אני רוצה לדעת מבחינתי, האם זה גם כן קשור בנבחרים, או שיש איזה שהוא ספח שקבוע שלא סובל או נהנה מחילופי שלטון.

יעל דיין: למשל המחלקה המשפטית, אגף למעמד האישה, וכיו"ב, האם בהם יש שינויים סבירים, או שיש כאן מעין ניקוי אורוות בהחלפה.

יעל דיין: אני רוצה לדעת את זה גם אישית, כנציגה של מפלגת העבודה, וגם כתושבת תל-אביב.

יעל דיין: אני מבקשת לשמוע מה בדיוק קורה, ומה הסיכוי לגבי מזכ"לות בנעמ"ת בתל-אביב ובחיפה, שהן שתי ערים מאוד חשובות, ואם יש שם דילמה, לאן זה מוביל.

יעל דיין: אני בטוחה שאת חדווה עוד נראה סביב השולחן הזה, כך או אחרת במסגרות שונות.

יעל דיין: אני אבקש שסדר הדברים יהיה כפי שאת רוצה.

חדווה אלמוג: בעניין הפרוצדורלי יותר קל לי לדבר.

חדווה אלמוג: ב-24 בחודש תהיה ועדת נעמ"ת יחד עם ועידת ההסתדרות, פעם ראשונה בהיסטוריה שנעמ"ת לא עושה ועידה של עצמה, אלא היא כפופה להסתדרות, ומי שמנהל את הוועידה זה מנכ"ל ההסתדרות והאנשים שמסביבם.

חדווה אלמוג: מבחינת המלים שהשתמשת בהם, אני אשתדל לא להשתמש בהם.

חדווה אלמוג: האווירה בנעמ"ת לא פשוטה.

חדווה אלמוג: יש שני סוגי עובדים בנעמ"ת, יש נבחרות, ויש עובדות מן המניין שרובן הגדול עובדות בין 3 לכמעט 30 שנה.

חדווה אלמוג: הנבחרות הפוליטיות של מפלגת העבודה תסיימנה את עבודתן ב-24 בחודש.

חדווה אלמוג: יש לי חברות שהלכו איתי לאורך כל הדרך, מירי אורן ואפרת ישראלי.

חדווה אלמוג: אפרת היתה יושבת ראש האגף למעמד האישה, ומירי היתה יושבת ראש אגף שיווק ואדמיניסטרציה.

חדווה אלמוג: הן שתיהן תסיימנה כי הן בעלות תפקידים של מפלגת העבודה.

חדווה אלמוג: שתי חברות נוספות אחת מהליכוד תישאר, ואחת שהפסידה את דרכה אתנו ועברה לעמיר, תישאר גם היא.

חדווה אלמוג: אני מעריכה שהעוזרת הפוליטית שלי, נועה, תסיים את עבודתה, אף אחד לא ירצה להשאיר אותה שם.

חדווה אלמוג: יש לנו עוד מינוי פוליטי נוסף, יהודית סלומון, ברמה הערכית חשבתי שהיא צריכה להיות נציגה של התק"ם בתוך המערכת של נעמ"ת על מה שהיא מייצגת שם.

חדווה אלמוג: אני לא יודעת מה תהיה התוצאה.

חדווה אלמוג: האנשים האחרים שיושבים כאן, ואני רוצה להודות להם על זה שהם באו, כולם אנשים מקצועיים פר-אקסלנס.

חדווה אלמוג: עושות עבודת קודש.

חדווה אלמוג: האמירות כרגע בתוך נעמ"ת היא באמת של עריפת ראשים וניקוי אורוות, ופיגום של נעמ"ת בכלל ההסתדרות גם בנושא הנכסים, גם בנושא של כוח אדם, גם בנושא הכספי, למרות שאנחנו שתי עמותות נפרדות, ואולי זה היה שם המשחק שעליו נלחמתי בארבע השנים האחרונות.

חדווה אלמוג: לנעמ"ת יש סדר יום משלה, והיא תקבע את סדר היום.

חדווה אלמוג: יש לה זיקה להסתדרות מעצם חברות של נעמ"ת הן חברות הסתדרות, אבל סדר היום הפמיניסטי שלנו, וסדר היום הנשי שלנו, אנחנו קובעות אותו ולא קובעים לנו.

חדווה אלמוג: נפלה כל ההתמודדות הזאת, זה שאתה איתי או שאתה נגדי.

חדווה אלמוג: למערכת המשפטית שנעמ"ת בנתה בשנים האחרונות אני קוראת, וסליחה על ההווי הצבאי שלי, "סיירת מטכ"ל של נעמ"ת".

חדווה אלמוג: העבודה שנעשית כאן בוועדה הזאת ובוועדות נוספות, הייתי גאה שהן הנציגות שלנו, שהן מעלות את הנושאים.

חדווה אלמוג: אני מקווה מאוד שגם בעניין הזה לא יהיה שינוי מערכתי אדמיניסטרטיבי, כי אני חושבת שהן באמת מייצגות ומביאות לשולחן הזה הרבה מאוד דברים.

חדווה אלמוג: יש אנשים שלא הלכו איתי או לא היו לצדי לפני ארבע שנים, כשבאתי להתמודד, חשבתי שאנשים מקצועיים צריכים להישאר במערכת, והשארתי אותם גם כשבאתי לשם למרות עצות אחיתופל להחליף אותם.

חדווה אלמוג: אני מאוד שמחה שהשארתי אותם בתפקידים האלה, כי אני חושבת שמערכת צריכה להמשיך ולעבוד, צריך לעשות פוליטיקה אבל במידה.

חדווה אלמוג: צריך לדעת איפה אתה מנצל את הכוחות האיכותיים של המערכת הזאת כדי להמשיך.

חדווה אלמוג: אני לא יכולה להגיד מה יהיה איתן, ואני רוצה להגיד לכמה נשים שבאו לכאן שהן מאוד אמיצות, מפני שהרשימה בוודאי תופץ ברשימת נאט"ו, אני שמחה מאוד שהן כאן.

חדווה אלמוג: אני אומרת שוב, אנחנו לא יודעים מה יילד יום.

חדווה אלמוג: אם ועידת נעמ"ת, שתמיד היתה ועידה מאוד ערכית, שדנו בה בעניינים אמיתיים של נשים ומקומן, ושל נשים בעולם העבודה וסדרי עדיפויות חדשים שכל ועידה שמה על סדר היום שלה, אז הוועידה הבאה תהיה במשך שעתיים וחצי בערך, ותהיה בה רק פרוצדורה.

חדווה אלמוג: אני אתן דו"ח על מה שאני צריכה לתת בין ועידה לועידה.

חדווה אלמוג: הבאתי משהו הכי ביתי שיש לי, את אחותי.

מרינה סולודקין: לעולות חדשות, נעמ"ת זה ארגון מאוד חשוב, וזו הגנה על זכויות האישה , עולה חדשה.

מרינה סולודקין: היו לנו הבדלי דעות עם חדוה, אבל אני חושבת שהתפקיד שלה היה מאוד חשוב.

מרינה סולודקין: בסך הכל היא הצליחה.

מרינה סולודקין: אנחנו מאחלים לך להמשיך את הדרך.

מרינה סולודקין: לפי דעתי, לא סתם מפלגת העבודה איבדה את המקום, בגלל שאני רוצה לראות מפלגה יותר סוציאל-דמוקרטית, בגלל שזה מאוד חשוב לחלשים במדינה.

מרינה סולודקין: תודה.

יעל דיין: שתינו רוצות דבר שלא קיים.

קולט אביטל: עוד לפני שנכנסתי לפוליטיקה, לפני הרבה שנים, הייתי חברה במזכירות נעמ"ת בירושלים.

קולט אביטל: בשנים שעברו מאז ראיתי איזו מהפכה חלה בתוך נעמ"ת מבחינת שינויים בסדרי עדיפויות, מבחינת התנועה הפמיניסטית, מבחינת הייעוץ המשפטי, כל אותם הכלים שלא היו קיימים לפני 10-12 שנים.

קולט אביטל: אני גם עקבתי ב-4 השנים האחרונות כשאת היית, ואני חושבת שמה שאת עשית והתרומה שלך לנושא הזה היא לא תסולא בפז.

קולט אביטל: אני מצטערת מאוד על התוצאות.

קולט אביטל: אולי ארשה לעצמי להיות קצת יותר חופשית פה מיעל, שיש לה תפקיד מחייב של יושבת ראש ועדה.

קולט אביטל: אני באמת מצטערת מאוד על התוצאות ועל הדרך שהתנהל המאבק, משום שאני חושבת שהכפפתה היום של נעמ"ת להסתדרות והפיכתה אולי למן מחלקת נשים שמי שקובע את סדר היום זה יהיה בעצם יושב ראש ההסתדרות, זאת נסיגה עצומה מבחינתנו.

קולט אביטל: אני רואה בזה נזק רב.

קולט אביטל: בפאן האישי, אני רוצה קודם כל להודות לך בשם כולנו על כל מה שאת עשית, ועל כל הדברים שאפילו אנחנו לא יודעים שאת עשית.

קולט אביטל: דבר שני, אני רוצה לאחל לך באופן אישי שתצליחי ושתמשיכי לתרום.

קולט אביטל: לכולנו, אני מאוד מאחלת שנשכיל לפחות כאן למצוא את הדרך כך שהנבואות השחורות לא תתגשמנה מבחינת אובדן כוחה של נעמ"ת.

נחמה רונן: לפעמים פנים של אדם אומרות הכל.

נחמה רונן: אפשר להסתכל על חדווה וזה באמת אומר הכל.

נחמה רונן: אמנם את המקום לקחו ממך, אבל בוודאי לא את ההישגים ולא את ההצלחות ולא את כל מה שרשום על שמך.

נחמה רונן: את זה גם אם ינסו מאוד לא יצליחו לא לטאטא ולא להסתיר, וזה ידוע.

נחמה רונן: אני חושבת שאין מישהו לא בהסתדרות ולא בנעמ"ת שיכול להתכחש להצלחות, והיו הרבה מאוד הצלחות.

נחמה רונן: אני רוצה להמשיך מהדברים של קולט, ולומר שאני באמת חושבת שמה שחשוב היום זה לראות איך משמרים את המערכת הזאת, אין המערכת הזאת לא הופכת להיות איזה שהוא כוח פוליטי בידי ארגון שלא ברורות לי כיום כוונותיו.

נחמה רונן: להסתדרות יש תפקיד מאוד חשוב בהוויה הישראלית, ועכשיו היא הולכת לכיוון פוליטי לחלוטין, ונעמ"ת יהיה חלק מהנשק הפוליטי בשביל לקבע את מעמדה של מפלגת עם אחד, כי היא בעצם זו שמחזיקה יד אחת שהיא זרוע פוליטית, ויד שנייה שהיא זרוע הסתדרותית שצריכה לכאורה לדאוג לעובדים.

נחמה רונן: פה אני חוששת מה יהיה, ואני לא יודעת.

נחמה רונן: אנחנו צריכים לחשוב היטב איך אנחנו כוועדה פוקחות שבע עיניים בכלים שיש לנו.

נחמה רונן: אנחנו לא יודעות הכל, ואנחנו גם לא נדע.

נחמה רונן: גם אנחנו למדנו פרק בהלכות פוליטיקה.

נחמה רונן: אנחנו יודעים מה אפשר לעשות בארגונים גם מבלי שזה ייצא החוצה, וכאשר זה יוצא זה בדרך כלל מאוחר מדי.

נחמה רונן: אנחנו נצליח לראות איך אנחנו פה באמת עושות איזו שהיא מערכת של שיתוף פעולה גם עם הנבחרת גברת לבני, וגם עם הצוות כולו של נעמ"ת כדי שבאמת הוא ימשיך לשרת את המטרות שלו ולא להפוך לשרת מטרות שהן מוזרות.

נחמה רונן: לחדווה באופן אישי אני מאחלת הצלחה.

נחמה רונן: אני בטוחה שאת תצליחי ותיהני ותמצאי את עצמך במסגרות אחרות שלא פחות ייתנו לך וייתנו לנו.

יעל דיין: אני שמחה שגם חברת הכנסת אביטל וגם חברת הכנסת רונן שמו את האצבע מעבר לעניין האישי.

יעל דיין: מה שצריך להיות לכולנו לא רק תמרור אזהרה, אלא שדה פעולה לעניין של מה שנקרא "עצמאות" נעמ"ת הוא אקוטי.

יעל דיין: אנחנו רואים למעשה בכל המפלגות, אולי במרצ קצת פחות, שהנשים נבלעות בגוף הגברי, כל המפלגות הן עדיין מפלגות גבריות, שבמקרה הטוב יש אגף חברות או פורום נשים.

יעל דיין: בכל המפלגות יש חצי בוחרות וחצי בוחרים.

יעל דיין: הגופים של תוך המפלגות כמו שיריון והבטחת הייצוג, זה רחוק מאוד מ-50%.

יעל דיין: במרצ הגיעו ל-40% .

יעל דיין: אנחנו מקווים בוועידה להגיע למשהו יותר ממה שיש לנו היום.

יעל דיין: אבל נעמ"ת היתה הכוח החיצוני שכן יישם את העצמאות שהיה הגוף היחיד של תנועת נשים, שהיא רב תחומית והיא עצמאית, היא לא צריכה להיות סרח עודף לגוף גברי.

יעל דיין: זאת הכוונה לעשות עכשיו.

יעל דיין: אנחנו נשב בפורום מצומצם ונראה מה ניתן לעשות כדי למנוע את המהפכה האגרסיבית הזאת למעשה.

זהבה גלאון: חדוה, אני חושבת שתוצאות הבחירות לא יוכלו לזעוק את ההישגים שלך ואת החותם האישי שאת הטבעת בגוף שעמדת בראשו, כי גופים כאלה ואחרים קמים ונופלים על המחויבות האישית של מי שעומד בראשם.

זהבה גלאון: אני חושבת שהיתה לך מחויבות גדולה לענייני נשים, לזכויות נשים, למאבק על קידומן של נשים, להגנה על נשים – אני לא יכולה לפרוס את כל היריעה בכל התחומים ששמעתי אותך מתבטאת לא אחת, ופועלת לא אחת.

זהבה גלאון: הדברים האלה הם נכסים שעומדים לזכותך, עומדים לזכות הארגון שעמדת בראשו.

זהבה גלאון: אנחנו למודות ניסיון בהפסדים בבחירות, אבל יש לנו יתרון, שאנחנו לא מוותרות.

זהבה גלאון: אני מקווה שכל מי שיושבת בחדר לא מוותרת.

זהבה גלאון: אין לי ספק, שאנחנו נזכה לראות אותך בתפקידים ציבוריים נאבקת על הנושאים שנאבקת בהם עד עתה.

זהבה גלאון: אני בטוחה שכולנו נהיה שותפות לך בהמשך הדרך.

זהבה גלאון: בהצלחה.

יעל דיין: תודה רבה.

ענת מאור: אני אתחיל מהערכה אישית.

ענת מאור: אני חושבת שאני שותפה לדעה של מרבית קודמותיי עם הערכה מאוד גבוהה לתפקיד.

ענת מאור: יצא לי גם לעקוב מקרוב.

ענת מאור: אני חושבת על הנושא המשפטי שציינה קפיצת מדרגה אדירה עם ידע אישי של דפנה בוסתן, גליה, ליאורה, גלי.

ענת מאור: אין חוק שלא היתה טביעת אצבעות אדירה ממדרגה ראשונה.

ענת מאור: אני בטוחה שלא רק אני אישית, אלא כל אחת מאתנו חושבת כך.

ענת מאור: בנושא אלימות נגד נשים, הנושא של נשים עובדות זה דבר מאוד חשוב.

ענת מאור: חדווה נתנה דגש מאוד חזק בנעמ"ת, והנושא של קידום נשים בצבא, וגם הרקע שלך עזר לכולנו לאחת המהפכות הגדולות שעשינו בשנים האחרונות.

ענת מאור: ההפסד הוא לא הפסד של חדווה.

ענת מאור: זה עניין פוליטי, כמו שראשי ממשלה מתחלפים, או כאשר מתחלפות מפלגות, והרי לא היתה כאן התמודדות אישית של חדווה.

ענת מאור: זה מפלגה מול מפלגה.

ענת מאור: כך צריך להתייחס לזה.

חדווה אלמוג: הבעל שלי אמר שגם מנצ'סטר יונייטד מפסידה.

ענת מאור: בעניין הפוליטי, קל לתקוף את מרצ למה היא הלכה בקונקטורה.

ענת מאור: העניין הזה של מעמד נעמ"ת וכפיפותו למזכ"ל לא התחיל היום.

ענת מאור: אני בהחלט חושבת שיעל צודקת ובישיבה החגיגית הזאת גמלתי החלטה ונעביר אותה בכתב.

ענת מאור: אנחנו בתוך מרצ ננסה לעשות את מה שניתן בתוך הארגון שהוא מאוד מורכב ובעייתי.

ענת מאור: יש שלוש בעיות מאוד קשות.

ענת מאור: זה גימוד קומתה המכוון של נעמ"ת והכפפתה.

ענת מאור: ההתייצבות שלך היתה למען מעמד האישה, למען עצמאותה של נעמ"ת בתוך ההסתדרות.

ענת מאור: זה בהחלט לא התערבות פוליטית והתערבות פרלמנטרית שמותר לנו, ואין סיבה שלא נעשה אותה.

ענת מאור: אני רואה בעיה שנייה מאוד גדולה בנושא התקציב.

ענת מאור: בעצם, אנחנו כבר לא בשטח מזמן.

ענת מאור: לא נעמ"ת, גם ויצ"ו פחות, גם "אמונה" פחות.

ענת מאור: ועם כל החשיבות של בית המחוקקים, העוצמה של נעמ"ת היתה שהאישה באופקים והאישה בירוחם ובקריית שמונה יכולה לקבל את השירותים.

ענת מאור: בגלל צמצומים תקציביים זה הולך ונעלם, כולל גם השירותים והמסגרות בתל-אביב.

ענת מאור: זאת אומרת, אם אנחנו לא נצליח במאבק התקציבים והמשאבים, רמת השרות לאישה, שלשמה נועדו הארגונים, הולכת ופוחתת בצורה דרסטית.

ענת מאור: הדבר האחרון, לא פחות חשוב, זה החינוך בגיל הרך - היום נעמ"ת וויצ"ו ו"אמונה" .

ענת מאור: כשהייתי בגרמניה חטפתי שוק, אין שם הגיל הרך.

ענת מאור: האמהות מפסיקות לעבוד עד שהילד מגיע לגיל 3.

ענת מאור: הילודה בירידה.

ענת מאור: אני חשבתי שבכל אירופה אלו הן הסקנדינביות, והתברר שלא.

ענת מאור: מה שנעמ"ת וארגוני נשים עשו עם הגיל הרך גם כן מסיבות תקציביות וכו', אנחנו לא נותנים את הדעת לאיזה סיכונים יכולים להגיע.

ענת מאור: אני חושבת שתמיכה במערכת האדירה הזאת שנעמ"ת מובילה בה היא לא בלעדית.

ענת מאור: במסרים אנחנו יכולים לעשות .

ענת מאור: תפקידנו לנסות להבין את כל המטריה הזאת של נעמ"ת, והכיוון הוא לא לכיוון חיובי.

ענת מאור: חדווה, ברמה האישית לך, הרבה הצלחה.

ענת מאור: לא בטוח שצריך להמשיך להיאבק, דווקא ליהנות, אבל זו כבר הבחירה שלך.

נעמי חזן: חדווה, ב-1998 החליטה מרצ ברוב תבונתה להריץ אותי לראשות עיריית ירושלים.

נעמי חזן: שלושה חודשים רצתי, זה היה סיוט הכי גדול של חיי.

נעמי חזן: הגעתי ל-4.8% מהסך הכל.

נעמי חזן: להגיד שזה היה כישלון צורב, זה להשתמש בלשון המעטה.

נעמי חזן: כשראיתי את התוצאות של הבחירות לנעמ"ת, אמרתי, חדווה הצליחה.

נעמי חזן: אין לה מושג.

נעמי חזן: אני רק מחכה להזדמנות להגיד לה את זה בקול רם.

נעמי חזן: במלים אחרות, אם היה מאבק נעמ"ת זה בגלל שאת רצת בראש הרשימה של מפלגת העבודה, וזה צריך להיות ברור גם לך.

נעמי חזן: אני חושבת שבתנאים האלה אף על פי שיש רק מנצחת אחת, ההישג שלך הוא הישג לגמרי לא מבוטל ואני מקווה שאת חושבת גם על זה.

קריאה: יש מנצח.

נעמי חזן: אני מודה לך מאוד.

נעמי חזן: אני רוצה לנצל את ההזדמנות להגיד לך מכאן – תודה.

נעמי חזן: ולהגיד לך תודה, כי כשאת עמדת בראש נעמ"ת, אני חושבת שנעמ"ת סיימה תהליך שהיא החלה בו קודם, אבל לא עשתה הפיכה לארגון פמיניסטי – במודעות, בעבודה, במעשה, בחשיבה.

נעמי חזן: אני חושבת שזה הישג שלך.

נעמי חזן: זה הישג חשוב גם לנשי ישראל, אם נאמר את האמת.

נעמי חזן: יצא לי לעבוד אתך בכמה תחומים, בעיקר בנושאים שקשורים לחיילות דווקא.

נעמי חזן: אני רוצה להגיד לכל אלה שכאן, שכאשר חדווה לקחה נושא היא לקחה אותו מההתחלה ועד הסוף בצורה יסודית, שיטתית ונבונה, וברוב המקרים גם מוצלחת.

נעמי חזן: מה שאני מספרת על העניין של נשים בצה"ל, זה נכון גם לגבי התחום המשפטי, וגם לגבי אלימות במשפחה, וגם לגבי הנושאים שקשורים לנשים בעבודה.

נעמי חזן: כפי שאת רואה, באו יותר חברות כנסת היום מאשר מופיעות בדרך כלל.

נעמי חזן: אני יודעת שאני באתי, כי על אף על פי שאני בשתי ישיבות אחרות, פשוט רציתי להגיד לך תודה.

נעמי חזן: ולהגיד תודה בשם כולנו, משום שאני חושבת שהצבת רף מאוד גבוה של מחויבות לעשייה פמיניסטית בתקופה הזאת שיהיה קשה לכל מי שבא במקומך לעמוד ברף הזה, ודאי וודאי לעלות על הרף הזה.

נעמי חזן: על זה תודה.

נעמי חזן: ברמה האישית לחלוטין.

נעמי חזן: אנחנו הנשים יודעות כאשר לא הולך בפעם הראשונה, מנסים פעם שנייה.

נעמי חזן: משלא הולך פעם שנייה מנסים פעם שלישית.

נעמי חזן: ובסופו של עניין אנחנו מסוגלות כי אנחנו טובות יותר להתיש את כולם ולנצח .

יעל דיין: תודה רבה לנעמי.

אורית אדטו: האמת היא שאני היחידה שלובשת מדים פה, ואני אמנע ממה שאסור גם אם יש לי מה להגיד.

אורית אדטו: באתי במיוחד משום שמבחינתי חדווה, והיא יודעת את זה, היא המפקדת.

אורית אדטו: באותו יום הרמתי טלפון ואמרתי לה "המפקדת, בשבילי תישארי תמיד המפקדת".

אורית אדטו: ואכן כך ראיתי את זה מאז שהייתי קטנה, וכך גידלה אותי חדווה.

אורית אדטו: כמי שהיום עומדת בראש ארגון, שעושה את אחד התפקידים הלא קלים במדינת ישראל, אני חושבת שלמקום הזה חשוב מאוד השולחן הזה, החדר הזה, חברות הכנסת, כל מי שיש לה יכולת להשפיע חייבת להמשיך ולהשפיע כי זה לא נגמר.

אורית אדטו: זה פשוט לא נגמר.

אורית אדטו: גם כשנמצאים שם ומתמודדים, ההתמודדות היא מאתגרת ומורכבת.

אורית אדטו: לא קשה, לא מתסכלת, מאתגרת ומורכבת.

אורית אדטו: אני באתי מן הטעם שהתגעגעתי לשולחן הזה ובדרך-כלל אני לא יכולה להגיע אלא שולחת נציגים.

אורית אדטו: ישבתי סביב השולחן הזה לא מעט, בתהליכים מאוד חשובים.

יעל דיין: ככה זה.

יעל דיין: ככל שעולים למעלה צריך לבזר.

יעל דיין: אני מוכרחה להגיד שהנציגים שאת שולחת הם מעולים.

אורית אדטו: בכיף לבזר ובכיף לעשות את זה.

אורית אדטו: אבל בהחלט יש תחושה של שייכות.

אורית אדטו: אני אישה, ואני אישה בתפקיד בכיר, ואני מרגישה שייכות וקירבה.

אורית אדטו: וגם כאשר נשלחים הנציגים, הם נשלחים עם רוח.

אורית אדטו: התודה היא תודה, כי אני חושבת שמי שנמצא כאן ועושה בעשייה הזאת, עושה עשייה חשובה מאוד.

אורית אדטו: הסיבה השנייה שבאתי היא חדווה – מאז ומתמיד היית בשבילי אור, ותמשיכי להיות בשבילי אור.

אורית אדטו: לי אין ספק, שנכונו לנו עוד ימים של עשייה.

אורית אדטו: לי אין ספק שלא רק נכון הוא, אלא צריך שיהיו כאלה, וחובה שיהיו כאלה, וחשוב שתהיינה יותר ויותר נשים שכאשר הן נמצאות בעמדות של השפעה הן יעשו כל מה שהן יכולות לעשות, את זה אמרתי בלי להוריד את המדים.

יעל דיין: תודה רבה לאורית.

רונית לב-ארי: אני מצטרפת לכל הדברים שנאמרו כאן, ולא אחזור עליהם.

רונית לב-ארי: אני רוצה לדבר גם בשם שתי עובדות בכירות של הרשות שנמצאות פה – מרי חדייר ובת-שבע שטראוכלר, ואני רוצה לומר בפן האישי, שלגביי כמי שעבדה תחת פיקודה של חדווה בנעמ"ת זאת היתה תקופת הזוהר שלי – תור הזהב.

רונית לב-ארי: אחד הדברים המרכזיים בחדווה הוא שזו אישה שמפרגנת לנשים.

רונית לב-ארי: זה משהו מאוד מרכזי באישיות שלה.

רונית לב-ארי: את חדווה אני זוכרת בתור מי שפתחה לי פתח, את הדלת לצבא.

רונית לב-ארי: נמצאת פה תת-אלוף במילואים יהודית בן-נתן, שאחר כך הריצה את המהלך של העלאת מודעות בנושא העלאת מודעות בנושא מניעת אלימות נגד נשים בצבא.

רונית לב-ארי: חדווה התחילה בצורה מאוד סיסטמתית, ויהודית המשיכה בצורה מסיבית, אחר כך אצל אורית אדטו כקצינת חן ראשית, זה ממש הפך לנושא מרכזי.

רונית לב-ארי: היום אפשר לומר שהוא נושא בילד-אין בצבא.

רונית לב-ארי: אני רוצה להתנצל בשם תת אלוף סוזי יוגב שנאלצה להיעדר, היא צריכה להיות בעלת המדים השנייה כאן, ואורית עירון שמנהלת את המחלקה למניעת אלימות במשפחה בנעמ"ת.

רונית לב-ארי: הן מסרו דברים חמים.

רונית לב-ארי: כשהוצע לי התפקיד במשרד ראש הממשלה, הטלפון הראשון היה לחדווה.

רונית לב-ארי: חדווה מייד גיבתה ופרגנה, אפשרה לי לצאת לשנה ללא תשלום.

רונית לב-ארי: לאורך כל התפקוד שלי כמנהלת רשות, אני יכולה לומר שחדווה עזרה לי מאחורי הקלעים, לפני הקלעים וברמה החברית של תמיכה, של עצה, והכי הרבה של פרגון ועל זה אני רוצה להודות.

רונית לב-ארי: אני משוכנעת שאנחנו נמשיך לעבוד ביחד בצורות חדשות.

רונית לב-ארי: בהצלחה.

יעל דיין: תודה רבה.

אסתר ביתן: כאשר רציתי להתבדח עם חדווה הייתי אומרת לה שהיא יו"ר נעמ"ת אבל אני הייתי יו"ר לפניה בצרפת.

אסתר ביתן: אמרתי לה שאני יודעת מה זה נעמ"ת, וגם עוד משהו, לא ידעתי שיש מפלגות.

אסתר ביתן: אם אני מסתכלת על החברות של כל המפלגות, אין לי הרגשה שיש הפרדה בנושא נשים, וזה דבר נפלא, וזה מה שהרגשתי.

אסתר ביתן: בחברות יש דבר טוב, אבל החוויה שעברה חדווה היא איך כל הנשים מכל המפלגות נכנעו לאיש אחד, לגבר אחד, להגיד שלא רוצים אותה.

אסתר ביתן: שמענו אותו אומר:

אסתר ביתן: תוציאו את חדווה ואז אני מסכים לשבת אתכם על משא ומתן.

אסתר ביתן: מה זה אומרת תוציאו את חדווה?

אסתר ביתן: מי הגבר בעולם שיכול להחליט שאת החברה הזאת הוא לא רוצה, ואם תהיה מישהי אחרת הוא יסכים?

אסתר ביתן: יותר מזה אני לא רוצה להוסיף.

חנה בן-דוד: הוא לא היה נכנס לשום משא ומתן.

חנה בן-דוד: זה שקר.

אסתר ביתן: לא חשוב.

אסתר ביתן: העובדה שהוא אמר את זה זו חוצפה מצדו, וזו חוצפה מצדן של נשים להסכים ולשמוע את זה.

יעל דיין: תודה רבה.

תלמה נרי: חדווה יקרה, אני באתי פה להיפרד ממך, לא פרידה ממך אישית, אבל פרידה מהתפקיד שלך ומהקונספט של הפרידה מתנועת נשים, מהקטע הערכי של תנועת נשים שאני מאוד חרדה לו, והוא עלה כאן בגדול.

תלמה נרי: זה משהו שקורה בזמן האחרון, וקורה גם אצלנו.

תלמה נרי: אנחנו נרשמנו כעמותה ויש נטייה מאוד לראות בויצ"ו ישראל כתנועת נשים, משהו שאפשר לבלוע אותו.

יעל דיין: מי בולע אתכן?

תלמה נרי: ויצ"ו עולמית.

תלמה נרי: פה זה קונספט.

תלמה נרי: הוא צריך להדליק נורות אדומות כי אין בכלל ויכוח על חשיבותן של תנועות נשים ושל הכוח להזיז דברים, לעשות דברים מעבר לדברים המפלגתיים והפוליטיים שעלו כאן בשולחן הזה.

תלמה נרי: מבחינה מסוימת באתי להיפרד מהקטע הערכי, ואני מקווה שלא, כי אני מקווה שאכן תגיעו להחלטה ומשהו ייעשה בעניין הזה, אם כי המצב באמת לא טוב.

תלמה נרי: באתי גם להיפרד ממך באופן אישי.

תלמה נרי: בתקופה שאת היית בכהונה ואני הייתי בכהונה, זה הצטיין בשיתוף פעולה יוצא מגדר הרגיל בעיקר בנושא של קידום נשים לפוליטיקה ואיוש תפקידים כאן במקום הזה.

תלמה נרי: המיוחד שבך, חדווה, שאת תמיד ראית את השורה התחתונה , ואת יודעת כל כך למקד דברים, זה היה לי ממש תענוג.

תלמה נרי: מדברים מדברים, ובסוף חדווה אומרת את המשפט האחד ויוצאים עם החלטה, ואת המעשיות הזאת אי-אפשר בכלל להשוות למשהו אחר.

תלמה נרי: יישר כוח.

תלמה נרי: בכישורים שלך את תגיעי לאת שאת רוצה להגיע.

תלמה נרי: אנחנו רק מפסידות.

תלמה נרי: כל טוב.

יעל דיין: תודה רבה.

רבקה שקד: אני מנציבות שרות המדינה.

רבקה שקד: באתי להיפרד מחדווה, וכמו שאורית אדטו אמרה קודם, יש דברים שאסור לי להגיד.

יעל דיין: גם בדברים שמותר לך מנסים להשתיק.

רבקה שקד: אני מודאגת, כי בזמן שחדווה היתה יושבת ראש נעמ"ת, גם לפני שהיא הגיעה לתפקיד, אבל בעיקר מהרגע שהיא בתפקיד, לי היה שיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם נעמ"ת.

רבקה שקד: אנחנו בשיתוף פעולה עם כל ארגוני הנשים.

רבקה שקד: אני לא יכולה לשכוח, חדווה, כשהיו הטרדות מיניות במשרד הדתות, ואני הייתי בהרצאה בבית מלון תל-אביבי, ויצאתי להפסקה ומצאתי 20 הודעות בנייד שלי, ופיטרו שם את כל הבנות שהתלוננו.

רבקה שקד: כל הטלפון היה מלא, ואני מצלצלת והן בוכות.

רבקה שקד: התקשרתי לנציב, לשר הדתות, למנכ"ל משרד הדתות ושום דבר לא עובר.

רבקה שקד: ואני מצלצלת לנעמ"ת ואומרת לחדווה: אני צריכה עזרה.

רבקה שקד: זה כל מה שאמרתי.

רבקה שקד: זה היה מעשה שלאחר ייאוש, כי לא יכולתי לסבול את התחושה של חוסר האונים הזה.

רבקה שקד: חדווה נתנה את העזרה.

רבקה שקד: לא היה צריך הרבה להסביר, והיא נרתמה יחד עם סיירת מטכ"ל שלה, כמו שהגדירה את המחלקה המשפטית שלה.

רבקה שקד: קיבלתי את העזרה שהייתי צריכה כי לא היתה ברירה אלא רק להפנות את הבנות לייצוג משפטי.

רבקה שקד: לצערי אין עוד גוף היום בארץ שנותן את הסיוע המשפטי הזה לעתים קרובות חינם, ולעתים קרובות במחירים מאוד מצחיקים.

יעל דיין: גם האגודה לזכויות האזרח.

רבקה שקד: אני מדברת בנושאים של הטרדה מינית, דברים של ללכת לבית דין לעבודה ולהתמקח על למה פיטרו אותי ולמה הטרידו אותי.

רבקה שקד: אני לא מכירה.

רבקה שקד: אצלנו צריך פחות את הסיוע הזה, כי אני נמצאת ויש מי שיפקח עין.

רבקה שקד: אבל במקומות אחרים ואצל מעבידים אחרים נשים במצב מאוד גרוע, ובינתיים רק נעמ"ת נתנה בכוחותיה את המשאבים שהקצתה, את הסיוע הזה.

רבקה שקד: אני חושבת שזה מאוד חשוב.

רבקה שקד: זה יהיה נורא אם חס וחלילה הדבר הזה ייפגע.

יעל דיין: אנחנו פשוט נשמור מכל משמר את אותם דברים שאי-אפשר בלעדיהם.

רבקה שקד: אני חושבת שזה מאוד חשוב, עצם ההרגשה בכלל שיש לי לאן לפנות.

רבקה שקד: שאפילו אני יכולה להרים טלפון ויש עם מי לדבר, וזה רק מקרה אחד מכמה.

רבקה שקד: עשינו ביחד גם פרוייקטים, ואפילו דברים קטנים.

רבקה שקד: היה לי כיף לעבוד אתך, חדווה.

רבקה שקד: את אישה כלבבי.

רבקה שקד: כמו שאמרו פה, את רואה את השורה התחתונה ויש בזה משהו כל כך ענייני וכל כך נכון שזה היה פשוט תענוג.

רבקה שקד: באופן אישי אני מאוד מצטערת, גם בתפקיד שלי כחברת הסתדרות מבחירה.

רבקה שקד: אני מאוד מצטערת על זה שאת עוזבת ומסתכלת בדאגה על הבאות.

רבקה שקד: אני מקווה ובטוחה שיהיה שיתוף פעולה במה שרק אפשר הלאה .

רבקה שקד: כמו שאמרו פה, נכונו לך גדולות.

יעל דיין: תודה רבה.

יעל דיין: אני מבקשת לדעת אם יש עוד מקומות, פרט לתל-אביב ולחיפה, שזה עוד לא מוחלט.

חנה בן-דוד: חיפה ותל-אביב נמצאות כעת ברשות השיפוט של ההסתדרות בערעורים על קלפיות.

חנה בן-דוד: בתל-אביב זה עומד על חודו של קול.

חנה בן-דוד: אני לא רוצה לפרט יותר מדי מה יהיה.

חנה בן-דוד: לעת עתה אני ממשיכה.

חנה בן-דוד: רציתי כבר לפרוש ב-1 בינואר וכל הזמן אמרו לי לחכות עוד קצת.

חנה בן-דוד: אני כבר לא ידעת עד מתי.

חנה בן-דוד: אני מאוד מקווה שאנחנו כן נצליח בתל-אביב.

חנה בן-דוד: אבל כבר אני שומעת שיש חוזה לנבחרים שהם צריכים לחתום עליו, הסכם, וזה טריק נוסף כדי שתהיה אפשרות ליושב ראש ההסתדרות לפטר נבחרים בגלל סיבה אחת שתיים שלוש או ארבע, אבל אחת מהסיבות שמנו זה אם יהיה אצלם גירעון.

חנה בן-דוד: מכיוון שסניפי נעמ"ת גירעוניים כולם, כי נעמ"ת נמצאת בגירעון ולא בגלל ההסתדרות, אז הנה נשק חדש, נבחרים ונבחרות.

חנה בן-דוד: לנבחר הכי גדול יש החוב הכי גדול, אבל הוא לא יפטר את עצמו.

חנה בן-דוד: יש אבסורדים איומים.

חנה בן-דוד: אני רוצה להתחבר לדברים שלך, יעל.

חנה בן-דוד: אמרת שבזה שחדווה לא תהיה יושבת ראש נעמ"ת הנשים הפסידו מישהי שפעלה לזכויות נשים פמיניסטית ובאומץ.

חנה בן-דוד: אני מפחדת מאוד שנשות ישראל ב-24 ביוני הפסידו את התנועה הגדולה ביותר שהצהירה על עצמה כתנועה פמיניסטית, מפני שטליה לבני, עם כל הכבוד שאני רוחשת לה, לא היא ניצחה אלא עמיר פרץ ניצח.

חנה בן-דוד: טליה לבני בראיון ל"הארץ" הצהירה שהיא לא פמיניסטית.

חנה בן-דוד: את זה אני רואה בחומרה רבה.

חנה בן-דוד: אני מקווה שאולי היא תתעשת.

יעל דיין: כולן מתעשתות.

יעל דיין: יש לי ניסיון עם חברות כנסת שלנו ואחרות.

יעל דיין: פעם זה היה IN להגיד אני לא רצה על טיקט נשי, אני לא פמיניסטית במובן שיעל דיין פמיניסטית.

חנה בן-דוד: גם אם אנחנו נצליח בנעמ"ת תל-אביב, תימצא הדרך לעשות איזה שהוא מהפך.

חנה בן-דוד: אני חושבת שמה שהולך להיות היום, גם בהסתדרות לא רק בנעמ"ת, זו דיקטטורה לפי כל הכללים.

חנה בן-דוד: פשוט ההפסד הזה של תנועת נשים שלחמה למען נשים, זה הפסד עצום שאני לא חושבת שאנחנו יודעים היום לאמוד את הנזק ואת הרגרסיה שזה יביא לנשות ישראל.

חנה בן-דוד: אני רואה בזה את החומרה ולא בדברים אחרים.

חנה בן-דוד: אני מצטערת שחברות מרצ אינן כאן, אבל אני חושבת שחברות מרצ מכרו את נעמ"ת בעבור נזיד עדשים.

חנה בן-דוד: אני רואה את זה בחומרה רבה, כי הן יכלו להפגין עצמאות של נשים ולהגיד לנשות מרצ להצביע אחרת והן לא עשו את זה.

חנה בן-דוד: אז אי אפשר לתלות הכל בקונקטורה, אנשים צריכים לחשוב לא רק ללכת ככבשים.

חנה בן-דוד: חדווה, אני לא בטוחה שהייתי נשארת בנעמ"ת בארבע השנים האחרונות אם את לא היית עומדת בראשה.

חנה בן-דוד: היו לי מספיק סיבות כלליות ואישיות להגיד שאני הולכת, אבל את נתת לי גב.

חנה בן-דוד: אמרו כאן הרבה תכונות, אבל אני חושבת שתכונה אחת חשובה מאוד שלך היא שנתת גיבוי לא במאה אחוז אלא במאתיים אחוז לכל דבר ולכל עניין שראית שהוא ראוי ונכון לעשותו.

חנה בן-דוד: ועל זה אני אישית מודה לך.

יעל דיין: האם בחיפה זה אותו דבר כמו תל-אביב?

יעל דיין: חד"ש עברה חסימה?

חנה בן-דוד: כן, אבל שם חסרים 500 קולות.

חנה בן-דוד: בתל-אביב נכון לרגע זה לחד"ש חסרים 1.47%.

חנה בן-דוד: לכן אנחנו מתעקשים על הקלפי האחרון ולכן אנחנו ממשיכים בתביעה.

יעל דיין: יש סיכוי שהם יעשו קואליציה אתנו?

חנה בן-דוד: זה אותו נזיד עדשים שמרצ מכרה את עצמה.

יעל דיין: אני לא עושה חשבון על כל מזכירה בנעמ"ת.

יעל דיין: אני לא רוצה להיכנס לשאלה מה הרווחתן בארבע השנים שלכן עם חדווה, מה היה הסטטוס שלכן, מה היו ההישגים שהייתם שותפים להם.

יעל דיין: מה שהסתבר, שהנזיד לא יהיה טעים וגם לא משביע ובוודאי לא מקדם את אותם הדברים שהן עצמן כביכול צריכות להאמין או לקדם.

בתיה ביאטריס: אני יו"ר נעמ"ת בבת-ים.

בתיה ביאטריס: אני חושבת שהמפגש היום היה מאוד חשוב.

בתיה ביאטריס: לא תמיד דברים שרואים משם לא רואים מכאן, וחיזק אותי להיווכח שרואים בחדווה מהבית החוצה מה שאני ראיתי בחדווה.

בתיה ביאטריס: אני לא חושבת שחדווה הפסידה, העצמאות של הנשים במדינה הפסידה.

בתיה ביאטריס: אני חושבת שהבית הזה צריך לבדוק היטב מה עתידה של תנועת נשים.

בתיה ביאטריס: אין מה לומר, לא כל הנשים הן פמיניסטיות.

בתיה ביאטריס: הזכרת את הנושא של יושבות ראש במקומות השונים.

בתיה ביאטריס: ייתכן שהעדיפו להיות כפופות למישהו .

בתיה ביאטריס: אני חושבת שחדווה שילמה את המחיר של דרישתה לעצמאותה תנועת נשים.

בתיה ביאטריס: אני רואה את זה בחרדה רבה .

יעל דיין: את לא יכולה להעביר קצת קולות לתל-אביב ולחיפה?

בתיה ביאטריס: אני חושבת שצריכים לבדוק מהבית הזה לאן פונה תנועה מעצמאות לחוסר עצמאות.

בתיה ביאטריס: התופעה היא הרבה יותר קשה כי זה כואב לפגוע בחוסר העצמאות של כל אדם.

בתיה ביאטריס: זה תהליך שהחברה הישראלית לא הכירה עד כה.

בתיה ביאטריס: אני לא רוצה להרחיב.

בתיה ביאטריס: אני לא נפרדת מחדווה.

בתיה ביאטריס: היא המפקדת שלי באזרחות.

בתיה ביאטריס: אני חושבת שיש מקום בחברה הישראלית שאת תמשיכי לתרום.

יעל דיין: תודה רבה.

יהודית נאות: חדווה היתה המפקדת שלי כמה שנים.

יהודית נאות: בשלוש השנים האחרונות היא המנהלת שלי , זה שייך לנעמ"ת.

יהודית נאות: לגבי טליה – אני לא יודעת כמה היא מתמצאת למה היא נכנסת.

יהודית נאות: לשולחן הזה יש משמעות להבהיר ולהסביר מה המשמעות של תנועת נשים עצמאית.

יהודית נאות: מי שיושב מסביב לשולחן הזה יהיה לו משמעות אדירה להכוונה של טליה ובמשמעות שהיא תקבל בתפקוד שלה בעתיד.

יעל דיין: תודה רבה.

רבקה מקובר: המפגש הכי צמוד שהיה לי עם חדווה, היה בכתבה בעיתון שהופענו ביחד.

רבקה מקובר: אני ממונה על חוק עבודת נשים במשרד העבודה.

רבקה מקובר: המאבק של נעמ"ת לנושא מבחינת זכויות נשים בהריון הוא צודק, הוא בונה, גם אם יש חילוקי דעות הם בונים לכל צד.

רבקה מקובר: אני חושבת שבתקופה הקצרה שאני בתפקיד הצלחתי לגשר עם המחלקה המשפטית.

רבקה מקובר: אנחנו שומעים, אנחנו משנים.

רבקה מקובר: אני חושבת שבסך הכל הם עושים עבודה מצוינת.

יעל דיין: תודה רבה.

דפנה בוסתן: אני רוצה להודות על חדוות העשייה ועל הגיבוי.

ליאורה נווה: אני עוזרת אישית של חדווה.

ליאורה נווה: אני זכיתי לעבוד עם אדם מאוד ערכי, דבר שלא רואים , אני בטוחה שבשולחן הזה יש עוד הרבה כאלה.

ליאורה נווה: היא עם יושרה אישית נדירה, עם אומץ יוצא דופן.

ליאורה נווה: חדווה הרבה פעמים אמרה שאם מדברים על אומץ, מדברים על המערכת הצבאית שיצאה באומץ מהרבה סיפורים של מקרים של הטרדה מינית או דברים מהסוג הזה, שאיבדה באמצעות האומץ שלה הרבה מהחברים הטובים שקודם היו בצד השני יחד אתה במערכת הצבאית.

ליאורה נווה: כמו שאחרות אומרות כאן, גיבוי ופרגון לנשים גם היה משהו שבלט, אז הזכות היתה שלי.

אפרת ישראלי: לאורך כל השנים שעבדתי בנעמ"ת, אחד הדברים שאהבתי בנעמ"ת זה היה שצריך לקום בבוקר ולהמציא את העבודה.

אפרת ישראלי: לא היה גבול למה שיכולנו לעשות.

אפרת ישראלי: הרבה חזון היה לנו בארגון הזה.

אפרת ישראלי: מה שאני רוצה לומר לשבחה של חדווה, הוא שבמהלך הקשר היום-יומי, השמים היו הגבול.

אפרת ישראלי: העצמאות שחדווה מאפשרת בעבודה והגיבוי שהיא נותנת לכל רעיון לקרום עור וגידים, זה דבר פנטסטי.

אפרת ישראלי: דבר שלא קיים.

אפרת ישראלי: אני חושבת שלי כאדם בכל מקום עבודה זה הא-ב.

אפרת ישראלי: אחד הדברים שאני וחדווה הסכמנו עליהם מאוד, זה מה התפקיד של נעמ"ת כתנועת נשים.

אפרת ישראלי: יש הרבה תנועות נשים בארץ, בחלקן הגדול הן חופפות, הן עושות דברים דומים פחות או יותר.

אפרת ישראלי: הסכמנו עין בעין, ראינו את המסר של נעמ"ת, היא צריכה תמיד לסמן את הדרך, וזה היה המסר של חדווה: אנחנו נפרוץ את הפתח הראשון, אנחנו נעשה את הצעד ואחר כך הכל פתוח לקחת את הרעיון, לקחת את החומרים.

אפרת ישראלי: השתדלנו לעבוד בדרך שנתנה איזה שהוא בסיס אחר כך להמשך עבודה.

אפרת ישראלי: תמיד לעשות איזה שהוא מחקר שאחר כך אפשר לבנות עליו.

אפרת ישראלי: היום אנחנו נמצאות בתהליך של מחקר בנושא של נשים בפוליטיקה שאמור להיות למעשה בסיס לכל הבחירות הבאות, לקידומן של נשים בפוליטיקה.

אפרת ישראלי: המחקר הזה יבדוק מה קרה לנשים ברשויות המקומיות.

אפרת ישראלי: אם משאירים משהו להמשיך הדרך, יכול להיות שזה יהיה בסיס לשינוי מאוד מהותי בנושא של מספר אנשים שיתמודדו להבא במסגרת של הרשויות המקומיות, וזה בפני עצמו אם זה יוביל למהפך, זה מאוד חשוב.

אפרת ישראלי: אנחנו מדברות על העבר ועל ההווה, אני חושבת שאנחנו צריכות לדבר על העתיד.

אפרת ישראלי: לא על העתיד מבחינת נעמ"ת כחלק מההסתדרות, אלא על העתיד שלנו, של המשאב הגדול שיש להרבה נשים ששומעות בחדר הזה, ועוד נשים שלא תיקחנה חלק בפעילות של נעמ"ת כנעמ"ת חלק מההסתדרות.

אפרת ישראלי: גם במסגרת מפלגת העבודה, אסור שהמשאב הזה ילך לאיבוד.

אפרת ישראלי: אני חושבת שנעשה איזה שהיא חשיבה איך אנחנו לוקחים את המשאב ומנסים להפוך אותו לכוח שיניע במידה מסוימת את המפלגה, כי אני מדברת פה כאישה, ושיניע במידה רבה את מה שמדינת ישראל צריכה.

אפרת ישראלי: צריך לעשות חשיבה מאוד רצינית על איך לעשות את זה, אבל בשום פנים ואופן אסור לזה ללכת לאיבוד.

אפרת ישראלי: כמו שאמרו כולן, נמשיך להיות בקשר, נמצא את הדרך המשותפת.

אפרת ישראלי: נמשיך ללכת אתך לאורך שנים רבות, כי גם לי יש תחושה שאת הולכת לקראת מהלכים נוספים בעתיד שאנחנו בוודאי עוד נמשיך לשתף פעולה ולסייע ולהסתייע וגם להתגאות בזה שהיינו שותפות בחלק מהדרך המשותפת.

מירי אורן: אנחנו לא נפרדות מחדווה, נמשיך עם חדווה.

מירי אורן: אני חושבת שבעוד ארבע שנים מפלגת העבודה לא תוכל להרשות לעצמה לא לקחת בחזרה את נעמ"ת.

מירי אורן: מפלגת העבודה תכבוש בחזרה את נעמ"ת.

מירי אורן: תוך חמש שנים אנחנו נתגבש.

חנה: לא יהיו בחירות לנעמ"ת.

מירי אורן: מפלגת העבודה בטח לא תרצה בזה.

מירי אורן: אולי עם כוחות משותפים אנחנו נחזור בחזרה, אולי לתנועת נשים שנקרא לה בשם אחר, ושהיא תעשה את אותו דבר שעשתה חדווה והתנועה במשך ארבע שנים.

מירי אורן: היה כיף לא רגיל לעבוד איתך.

מירי אורן: יכולנו לבחור בדרכים אחרות ויכולנו להישאר בתפקידים, ולא בחרנו, וזה היה רק בגלל חדווה.

מרים בונפיל: לא רציתי להמשיך ולהתמודד בנעמ"ת, חשבתי ש-8 שנים זה בהחלט מספיק בתפקיד הזה בירושלים שהיא עיר מאוד מאוד קשה.

מרים בונפיל: העשייה בה מאוד קשה, המשימות מאוד קשות, התקציב קשה.

מרים בונפיל: הכל היה קשה בירושלים, גם הפוליטיקה, גם המצב בארץ.

מרים בונפיל: התלבטתי רבות.

מרים בונפיל: לאחר שראיתי את המצב הפוליטי שנוצר גם בעקבות העובדה שעמיר פרץ דרש שחדווה לא תהיה יושבת ראש נעמ"ת, וגם בעקבות העובדה שחשבתי שאם אני אתמודד בירושלים, יש לי סיכוי לפחות לנצח יותר מאשר לאחרות, ירושלים שהיא עיר ימנית והיא עיר קשה, ואולי מכירים אותי יותר מאחרות ולי יש יותר סיכוי מאחרות בסיטואציה הנוכחית, לכן הלכתי לבחירות.

מרים בונפיל: הלכתי לבחירות כדי לנצח בשביל חדווה.

מרים בונפיל: אני לא יודעת אם הייתי נשארת בנעמ"ת.

מרים בונפיל: כולם יודעים שעוד חצי שנה, עוד שנה, באיזה שהוא שלב הייתי קמה והולכת, אבל רציתי שזה יישאר בגלל המצב הפוליטי שהיה, בגלל מפלגת העבודה, שהקולות האלה לפחות יעזרו לחדווה אלמוג לנצח במרוץ שלה.

מרים בונפיל: אני מצטערת שזה לא קרה, אמנם אספנו קולות, אבל הקולות האלה אבדו בדרך מהמפלגה הגדולה שהיתה לנו בכל הארץ.

מרים בונפיל: אני הולכת בלב שלם מנעמ"ת.

מרים בונפיל: אני רק נפרדת בלב קשה ממה שהיה בנעמ"ת ממה שנתנה לי נעמ"ת ובוודאי ובוודאי מחדווה.

מרים בונפיל: עשיתי הרבה דברים בשביל חדווה, ואני חושבת שחדווה נתנה לכולנו, נמצאות פה כל עובדות נעמ"ת שנשארנו, הגרעין שעשה, העשייה, אם זה היועץ המשפטי, אם זה בלשכה שלה, אם זה ראשי העמותות.

מרים בונפיל: כולנו האמנו בעשייה שלה.

מרים בונפיל: אמרתי כבר שאם חדווה הפסידה, נשות ישראל הפסידו.

מרים בונפיל: בסיטואציה הזאת, אנחנו פה מדברות רעות על מה שיהיה בנעמ"ת, למרות שאנחנו לא יודעות מה יהיה.

מרים בונפיל: אנחנו מנחשות מה יהיה בגלל הסיטואציה שתהיה שם.

מרים בונפיל: אני מקווה שאת, יעל, וחברות הכנסת ואנחנו נהיה לעזרתך ולעזרת כולם.

מרים בונפיל: אני מקווה שבמקום שנהיה נוכל להצעיד ולהוביל מה שנשאר בנעמ"ת ומה שיישאר, באמת להישגים אחרים ממה שנראה לנו.

מרים בונפיל: התחושה היא קשה מאוד.

יהודית סלומון: אני רוצה להתייחס לשני נושאים, אחד הציבורי ואחד הפן האישי שלי.

יהודית סלומון: מבחינה ציבורית אני רוצה להודות לדובי היימן, שהיה מזכיר התק"ם, ולנתן טל, המזכיר הנוכחי, על הדלת הפתוחה של חדווה, על האפשרות לשתף חברות קיבוצים שלא חברות בנעמ"ת בהגנה עליהן, באפשרות לתת להן להתקדם.

יהודית סלומון: אנחנו בראשיתה של מערכה שכרגע נקטעה באיבה, וחבל.

יהודית סלומון: יש הערכה רבה לפועלך, חדווה, ואני באופן אישי פה בציבור מוסרת לך אותה.

יהודית סלומון: הפן האישי שלי – אני זכיתי ככפיפה שלך להכיר אישיות כובשת, אמיצה, שפיה וליבה שווים, וחמה, וחכמה ואני אוהבת אותך.

בת שבע שטראוכלר: אני נמצאת היום בכובע של קידום מעמד האישה, כפי שרונית לב-ארי המנהלת ציינה.

בת שבע שטראוכלר: גם לי יש היכרות מאוד טובה עם חדווה.

בת שבע שטראוכלר: אמרו כאן מלים שיצאו מהלב, ואני חושבת שזכית לזכות גדולה שאמרו לך את כל הדברים בנוכחותך.

בת שבע שטראוכלר: למדנו פה הרבה דברים.

בת שבע שטראוכלר: אני פחות הכרתי אותך.

בת שבע שטראוכלר: כל הכבוד, ואני מאוד מקווה שנפגוש אותך בעתיד.

יעל דיין: אני מקווה שהרשות, למרות שהיא ממלכתית וכביכול לא צריכה להתערב - באותה מידה כמו הוועדה כאן, שהיא ועדת כנסת - בכל זאת על הבסיס של עצמאות תנועת נשים, יש שיתוף פעולה, ואם מישהו רוצה אחר כך להתחשבן אתנו ולתבוע אותנו, שיבוא ויתבע.

יעל דיין: אני נגד זהירות יתר, שמראש נגיד: עם זה אני לא יכולה לדבר, לזה אני לא יכולה להיות שותפה.

יעל דיין: יש לנו כאן מחויבות שהיא א-פוליטית, היא מעבר לזה, היא לא לפי תקשי"ר, היא יכולה לקבל כמו שהרבה מאוד נשים מקבוצות שונות עמדו ודרשו יותר ייצוג בממשלה מול משרד ראש הממשלה .

יעל דיין: אנחנו נוציא מסקנות מהישיבה הזאת.

יעל דיין: יש תוצאות בחירות שלצערי אני מקבלת אותן.

יעל דיין: אני יכולה לנסות להוביל מהלך שהוא ציבורי, כללי, נשי, פמיניסטי, שנוגע למחצית האוכלוסייה, לא רק לחברות ההסתדרות ולא רק לחברות נעמ"ת.

יעל דיין: תומכים בו בין אם היו קודם חלק מהקבוצה של חדווה או ארגוני נשים אחרים, או כל מסגרת שהיא שתנסה לתבוע את הדבר הבסיסי הזה בידיים נקיות.

יעל דיין: אנחנו לא אומרות שיחליפו את טליה בחדווה או איזה שהוא דבר כזה.

יעל דיין: אנחנו רוצות כוח ואנחנו רוצות עמדות כוח.

יעל דיין: זה דבר עקרוני ולפי דעתי אפשר יהיה להיאבק עליו.

תמר גריזים: כשאנחנו נמצאים פה בחדר של יעל דיין, יושבת-ראש הוועדה הזאת, אני לא יכולה שלא לחשוב על הסבתא שלה, דבורה דיין, שהיתה אחת המנהיגות של נעמ"ת בתחילתה, בתקופה של רחל שז"ר ועדה מימון, מייסדת "עיינות", אשר האוטונומיה, העצמאות של תנועת הנשים הזאת היתה נר לרגליה, ושזה היה נושא שארגוני נשים מכל העולם באו ללמוד אותו ולהשתאות ולשאול כיצד זכיתם לעשות זאת, כי בהרבה מאוד ארצות יש ארגונים שכפופים לגברים שנותנים את הקצב, והם מחייבים אותם לעשות את הפעולה.

תמר גריזים: אני חושבת מקווה ומתפללת שנעמ"ת לא תיכנע והיא תמשיך כעצמאית, והיא תקבע את דרכה.

תמר גריזים: לחדווה, אהבתי הגדולה, רציתי להוסיף עוד תכונה אחת, וזאת ההגינות שלה, הגינות של ממש.

תמר גריזים: בחיים הציבוריים יש דברים מזעזעים, שהם בשורשם חוסר הגינות.

תמר גריזים: לכן טוב להכיר את חדווה בעשייתה מקרוב, ולראות שהתכונה הזאת היא נר לרגליה.

תמר גריזים: אני מאחלת לה ולעצמנו כל טוב.

יעל דיין: תודה רבה.

נוגה בכר: איני אחראית על מעונות היום בנעמ"ת תל-אביב.

נוגה בכר: בשבילי חדווה בארבע השנים האחרונות זה מסדרון שמאוד נעים להיכנס אליו.

נוגה בכר: אם יש משהו שקצת מציק, אז אפילו אפשר לדבר בדרך לשירותים ולבקש משהו מאוד רציני שקשור בעבודה, והתחושה היא ששום דבר לא הולך לאיבוד.

נוגה בכר: למשל, עמדנו לקבל מעון חדש, ולא היה ציוד למעון, לא היה כסף לצייד את המעון.

נוגה בכר: חדווה ראתה אותי באחת הישיבות, ואני כמעט בכיתי, כי איך פותחים מעון בלי ציוד חדש?

נוגה בכר: למחרת, חדווה אמרה שהיא ראתה שאני כמעט בוכה והיא דאגה לי לתרומה.

נוגה בכר: זאת חדווה.

גלית: אני אחות של חדווה.

גלית: אני יכולה לעשות תיאטרון, כי יש חדווה.

גלית: אנחנו יכולים לעסוק בתחומים אחרים של החיים כי יש מי שדואג לנו.

חדווה אלמוג: אני רוצה להודות ליעל.

חדווה אלמוג: אני מוכרחה להגיד שאני כבר שעתיים יושבת ומאוד מתרגשת, כי בעיניי המקום הזה מבטא אולי יותר מהכל את מה שעברתי ב-14 השנים האחרונות שלי, מהתפקיד שלי כקצינת ח"ן ראשית ב-1987 עד היום, עם את אותו מנוע שמניע אותי כל הזמן קדימה.

חדווה אלמוג: דיברו על הרבה מאוד תכונות שלי, שאולי הדבר הנכון להגיד עליהן שהן לא מתאימות לפוליטיקה.

חדווה אלמוג: אבל מה שהניע אותי בשנים האלה, ומה שמניע אותי, זאת האמונה באמת בנושא הפמיניסטי שנתן הזדמנות שווה לנשים.

חדווה אלמוג: אמרתי את זה כשהייתי קצינת ח"ן ראשית שהצבא מפסיד בכך שלא מממש את הפוטנציאל של הנשים.

חדווה אלמוג: אני עושה השלכה לזה לחיים האזרחיים שלנו, שהחברה שלנו יכולה להיראות אחרת ולהישמע אחרת ולהתנהג אחרת אם היא תנצל את המשאב הזה של נשים.

חדווה אלמוג: גם יהודית וגם אני אמרנו תמיד שאנחנו נהיה מוכנות לסגור את הח"ן אם נדע שיש שוויון הזדמנויות ולא צריך גופים מגנים.

חדווה אלמוג: ולא לחינם הוויכוח שלי גם עם אורית וגם עם סוזי היה על הנושא של קצינת ח"ן ראשית.

חדווה אלמוג: זה ברמה של הח"ן, זה לא ברמה האישית.

חדווה אלמוג: אני חושבת שבתרבות הדיבור ובתרבות הארגונית שאני ניסיתי לעשות, אפשר להתווכח, גם אפשר להתווכח עם משרד העבודה למה הם נותנים אלפי אישורים לפיטורי נשים, ואפשר להתווכח ולנסות להגיע בסופו של דבר לאיזו שהיא הבנה, כשהתפקיד שלנו הוא להיות בצד אחד, וכל פעם מקדמים את זה במשהו.

חדווה אלמוג: תמיד שואלים אותי, מה אני אומרת על מעמד האישה במדינת ישראל.

חדווה אלמוג: ואני אומרת, שיש לי תחושה שאנחנו הולכים שני צעדים קדימה ואחר כך צעד אחד אחורה.

חדווה אלמוג: ואני אומרת תמיד, אם זה תמיד שניים ואחד, אנחנו תמיד באחד קדימה, אז אנחנו בדרך הנכונה.

חדווה אלמוג: לכן, מה שהניע אותי, זה באמת האמונה הזאת בצדקת הדרך שיש פשוט נשים נהדרות במדינה הזאת, פוטנציאל אדיר שמתבזבז בחברה, לא ברמה האישית אלא ברמה של החברה.

חדווה אלמוג: לשמחתי הרבה הצוות שהיה סביבי, גם ברמה של המטה על ידי, היו נשים שיש להן תודעה פמיניסטית, שמאמינות בזה באמת באמונה שלמה, כי דיברו פה על אומץ.

חדווה אלמוג: שלשום בערב הייתי באירוע, התיישבתי ליד השולחן ואומר לי בחור אחד: אני מודה לך מאוד.

חדווה אלמוג: שאלתי על מה והוא השיב: תודה שדפקת לי את המינוי ב"תשן" בחברת הנפט.

חדווה אלמוג: כי הלכנו לבג"צ על זה ששמו דירקטורים ולא שום חבר, והוא סגן ראש העיר בחיפה.

חדווה אלמוג: אני לא ידעתי שהוא מועמד, זה לא היה משנה כי הייתי ממשיכה בזה.

חדווה אלמוג: אבל רק בשביל להראות לכם שדווקא כשאתה נמצא בתפקידים בכירים, ההשקה היא מול אנשים בכירים שרוצים להתמנות וכל פעם שמנו עוד מישהו בפינה.

חדווה אלמוג: הוא אמר לי: את לא ידעת שזה אני.

חדווה אלמוג: השבתי לו, בלי לחשוב: אם הייתי יודעת לא הייתי הולכת לבג"צ?

חדווה אלמוג: אמרתי לו: אתה יודע שאתה טעית, והוא אמר: אני יודע שאני טעיתי.

חדווה אלמוג: זה מראה את האמונה שלי בצדקת הדרך.

חדווה אלמוג: זאת האמונה שהובילה אותי להתמודד בפעם הזאת על נעמ"ת.

חדווה אלמוג: ההתמודדות הזאת היתה בלתי אפשרית.

חדווה אלמוג: אבל אני חושבת שמי שרוצה להוביל נשים ומי שמאמינה שנשים צריכות להיות עצמאיות - מתוך מה שאני שמעתי מנשים לא מעובדות נעמ"ת, אלא מנשים שפגשתי בסיורים האינסופיים האלה במדינת ישראל - האמינו לי, זה הדבר הכי יפה שהיה.

חדווה אלמוג: המסע הזה היה קריעה, מפני שזה מסע מבוקר עד לילה, ממפגש למפגש.

חדווה אלמוג: אני צריכה להיות גם נחמדה וגם נעימה וגם לחייך וגם להיות מאופרת וגם לעשות הכל כמו שצריך.

חדווה אלמוג: אגב, אחד הדברים היפים היה, שלא היה מקום שלא פגשתי חיילת או קצינה שלי, ורוב החיילות הן כאלה ששפטתי אותן.

חדווה אלמוג: אבל גם שם היתה לי גישה לתת, לחנך ולא להכניס לבית סוהר, כי בית סוהר זה לא פתרון.

חדווה אלמוג: גם כשאין לך ברירה, לפעמים את באמת צריכה.

חדווה אלמוג: אמרתי שיש משהו שאני מצטערת עליו, שכל לילה, כשהגעתי הביתה בשעות הקטנות, לא כתבתי מה עברתי באותו יום.

חדווה אלמוג: גם ברמה של התנהגויות של אנשים, גם ברמה של אי עמידה בהסכמים, גם כמובן שהפוליטיקה מלאה בשקרים.

חדווה אלמוג: אנשים הלכו איתי שלוש וחצי שנים, וביום אחד אני הפכתי להיות להם אויב ממש.

חדווה אלמוג: אנשים שעד לפני דקה שתו מה שנקרא מאותה כוס, באותה שנייה שהם עברו למפלגה השנייה כל מה שעשיתי נמחק, כל מה שעשיתי לא שווה.

חדווה אלמוג: אמרתי שכל יום הייתי צריכה לשפשף את העיניים, אני מסתכלת בראי וזה בכלל לא אני.

חדווה אלמוג: לצערי הרב, אמרתי את זה גם בימים האחרונים, צריך לדעת להפסיד.

חדווה אלמוג: אני לא יכולה להגיד שאני מקבלת את זה באהבה.

חדווה אלמוג: אני מקבלת את זה בכבוד.

חדווה אלמוג: אי אפשר לקבל באהבה הפסד כזה.

חדווה אלמוג: הבעל שלי אומר לי שגם מנצ'סטר יונייטד וגם ברזיל אולי יפסידו.

חדווה אלמוג: אפילו צרפת הפסידה 1:0.

חדווה אלמוג: אבל הוא גם אמר לי שאולי אני שמרנית, את לא הפסדת, מי שהפסידו זה הנשים, נעמ"ת הפסידה והמפלגה.

חדווה אלמוג: זה בשביל לעשות לי את החיים יותר קלים.

חדווה אלמוג: אבל הפסד הוא הפסד.

חדווה אלמוג: הוא לא פשוט לא בגלל הפסד ברמה האישית שלי.

חדווה אלמוג: הוא הפסד מפני שאני מאוד חרדה למה שיקרה בנעמ"ת.

חדווה אלמוג: הבעיה של ההפסד הזה הוא משום שכך שבשלוש וחצי השנים האחרונות, חצי שנה היתה תקופת ירח דבש.

חדווה אלמוג: לצערי, מייד אחרי הבחירות הקודמות, אחרי שאנחנו נסחבנו, הקדימו את הבחירות של הכנסת.

חדווה אלמוג: אז עמיר הקים את המפלגה והפעיל לחץ מאוד גדול.

חדווה אלמוג: חשבתי שזה לא נכון גם כלפי אנשים שלפני חצי שנה ביקשתי את אמונם ללכת בטיקט מסוים, וגם מכיוון שאני לא מאמינה באדם, ובאדם הספציפי.

חדווה אלמוג: המסר שלי מהרגע הראשון היה - ואנשים מאוד כעסו על מה שאמרתי, אבל אני אומרת את זה - שמי שעשרים שנה או חמש עשרה שנה, או עשר שנים ניזון ובנה את עצמו על טיקט מפלגתי, לא יכול כשיום קשה, להגיד עכשיו אני צריך לפרנסה.

חדווה אלמוג: אני נבחר, אז אני נבחר לטיקט המפלגתי.

חדווה אלמוג: הרי לכולנו פה היה קל לעשות סוויץ' וללכת.

חדווה אלמוג: לא מעט שואלים אותי למה לא עשיתי, וזאת היתה טעות קוליסלית שלי שלא הלכתי.

חדווה אלמוג: אני לא מאמינה באדם, אני לא מאמינה בשיטות של כוח וכוחנות.

חדווה אלמוג: וכל אלה שחשבו ועברו לצד השני, ייקח להם בדיוק חודש בשביל להבין את הדברים.

חדווה אלמוג: בעניין של העצמאות של נעמ"ת.

חדווה אלמוג: נעמ"ת היא עמותה משפטית, ולכן יש לה כל הזכויות להחליט מה שהיא רוצה ואיך שהיא רוצה.

חדווה אלמוג: אני לא הולכת להנהגת ההסתדרות מזה כמה ישיבות.

חדווה אלמוג: קיבלתי לפני שבוע את הסיכום של ישיבת ההנהגה האחרונה.

חדווה אלמוג: כתוב שם שפיטרו אותי, החליפו אותי מלהיות יושבת ראש חברת הנכסים של נעמ"ת.

חדווה אלמוג: פורמלית אני מתפלאת, כי גם מי שמחליפה אותי היא עורכת דין וכדאי שהיא תקרא שמי שבוחר אותי זה נעמ"ת.

חדווה אלמוג: מי שמאשרר אותי זה חברת העובדים שמאשרר.

חדווה אלמוג: אבל אי אפשר להוציא אותי ועוד חברה.

חדווה אלמוג: כבר החליפו ושמו את טליה, למה?

חדווה אלמוג: כי יש רצון להשתלט על חברת הנכסים של נעמ"ת, שאני בגופי עמדתי ארבע שנים ולא נתתי אותה.

חדווה אלמוג: המשמעות היתה, מכיוון שהמבנים של נעמ"ת הם עתודה של מוסדות נעמ"ת.

חדווה אלמוג: אני חושבת שיש לי אחריות.

חדווה אלמוג: אז מישהו יגיד שפוליטיקאי מסתכל כרגע לעשרים שניות קדימה.

חדווה אלמוג: אני חושבת שמי שמנהל ארגון כזה ותנועה כזאת לא יכול לעשות את זה.

חדווה אלמוג: אני אשפוט קודם כל את עצמי, כי אני המבקרת הכי גדולה של עצמי.

חדווה אלמוג: אבל אני אומרת שיש פה אחריות כלפי 5,000 עובדות ומערכת גדולה, וכלפי 23,000 הורים שמקבלים שירותים במעונות יום ו-4,000 תלמידים שמקבלים בתי ספר.

חדווה אלמוג: יש מערכת ענקית, גם ייעודית וגם פוליטית, ומורכבת מאין כמוה.

חדווה אלמוג: אני חושבת שבעקבות תפיסת העולם שהובלנו ב-4 השנים האחרונות, של תנועה הנאבקת על נושא של זכויות נשים בנושא של משפחה, בית ועבודה, לא לחינם שינינו את המבנה הארגוני שלנו והיועץ המשפטי הפך להיות רק יועץ משפטי במטה.

חדווה אלמוג: ומי שדיבר קודם על הורדת השירותים לתל-אביב, אני חושבת שתל-אביב זה אחד המקומות שצמח וגדל, המערכת פשוט ראויה להערכה.

חדווה אלמוג: אני חושבת שבצבא למעלה מתעסקים במדיניות ולמטה בשטח מתעסקים ביום-יום ובשוטף.

חדווה אלמוג: הקמת הצוות שהיום הוא כמעט חלק בלתי נפרד מהוועדה שלך, יעל, מתוך כך שאמרו פה לא מעט שטביעות האצבעות של נעמ"ת נמצאות על הרבה חוקים שאתם העברתם.

חדווה אלמוג: אני תמיד אמרתי, אנחנו לא מחוקקות חוקים.

חדווה אלמוג: אנחנו מביאות את ההצעות לוועדה ולחברי הכנסת.

חדווה אלמוג: היתרון של נעמ"ת שהרצף הגדול הזה של מתן שירותים לאלפי נשים כל שנה, נותן את ההזדמנות להסתכל על ערוצים של נשים במאקרו לא רק במיקרו.

חדווה אלמוג: וזה נתן כל פעם נושא נוסף שגם למדנו, למשל הנושא של אלימות במשפחה שהתפתח בנעמ"ת מאז שרונית הרימה את הנושא הזה.

חדווה אלמוג: הוא גדל וצמח וכל פעם רק מהניסיון המצטבר שקרה במקלט ובמרכזים שלנו, דרך זה והייחודיות שלנו בשילוב בין היועץ המשפטי והנושא של העבודה במקלטים.

חדווה אלמוג: לכן אני חושבת שהבית הזה בשביל נעמ"ת הוא באמת בית, לא סתם אני מתרגשת פה היום, אני מרגישה שאני סוגרת איזה שהוא מעגל מכך שהופעתי בפעם הראשונה כקצינת ח"ן ראשית כאן ובוועדת חוץ וביטחון, בנושא של שירות הנשים צבא.

חדווה אלמוג: אני זוכרת שבאתי אז "טירונית" שבאה לתוך הכנסת ושאלו אותי הרבה מאוד שאלות על נושא של שרות נשים בצבא.

חדווה אלמוג: ואני רצתי ודיברתי כמובן גם בראשי תיבות.

חדווה אלמוג: אין לי ספק שזאת אחת הוועדות החשובות בכנסת הזאת, שיש לה טביעות אצבעות והשפעה באמת והצליחה לרכז סביבה את כל הגופים.

חדווה אלמוג: גם החל מזה שיבואו ויתנו דו"ח המשטרה, והם צריכים להתייצב פה ולתת דו"ח על מקרה כזה או אחר של רצח, וגם בגלל שיתוף הפעולה.

חדווה אלמוג: לך תודה באופן אישי.

חדווה אלמוג: וכל החברות שלי שבאו לכאן באופן אישי היום המון המון תודה.

חדווה אלמוג: וניפגש.

יעל דיין: אני מרשה לעצמי להשאיר אותך ברשימה של מוזמנות קבועות לוועדה, פשוט משום העניין והתרומה, וכאשר תוכלי תבואי.

יעל דיין: אין לי ספק שתרומה לכל נושא תהיה עצומה.

יעל דיין: אני רוצה לחזור ולומר שכל הדוברים, ואני בתור מייצגת הוועדה, דיברנו על הצורך בשמירה מוחלטת על עצמאות והאוטונומיה של נעמ"ת והמחויבות שלנו לעשות כל דבר שאפשר כדי לשמור על זה.

חדווה אלמוג: אני מציעה שהנציגות של כל המפלגות בתוך ועידת נעמ"ת תהיינה אלה שבוועידה הזאת תתנה.