הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 192, 2002-05-15 09:30

ענת מאור: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה.

ענת מאור: הוועדה תעסוק בטיפול בתופעת האלימות בין בני הזוג.

ענת מאור: אני רוצה לברך את שר העבודה והרווחה, השר בניזרי, על נוכחותו בישיבה, דבר שמעיד על החשיבות הרבה שאנחנו מייחסים לממצאי הדוח.

ענת מאור: אנחנו מצפים ומקווים לשמוע את התייחסות המשרד.

ענת מאור: מאוחר יותר, תגיע השרה הממונה על ועדה מיוחדת שהקומה בממשלה בנושא קידום נשים, השרה לימור לבנת.

ענת מאור: נמצאת פה גברת רונית לב ארי, יושבת ראש הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה ומוזמנים רבים אחרים.

ענת מאור: העיסוק בנושא נמשך כבר כ- 20,25 שנה.

ענת מאור: אני רוצה לומר לך אדוני השר, שהכנסת, לפחות מהשנה שהוקמה הוועדה לקידום מעמד האישה, שנת 1992, עוקבת אחרי הנושא לאורך עשור.

ענת מאור: כמו כן, נעשה רבות בעניין והמצב היום הוא לא כמו ב-1992 ולא כמו לפני 20 שנה.

ענת מאור: עם זאת, דוח המבקר מצא לנכון לחדד מספר נושאים.

ענת מאור: אדוני השר, נבקש התייחסות לא רק על העבר אלא נרצה לשמוע גם מה ההיערכות המשרד ומה הוא מתכוון לעשות כתוצאה ממסקנות הדוח.

ענת מאור: אני רוצה להסב את תשומת הלב, שבמשרדך אושר דוח מנכ"ל ב-1999 והמבקר מתייחס לכך, שהצעות והמלצות והחלטות רבות למעשה לא מיושמות.

שלמה בניזרי: זה תלוי רק בי?

ענת מאור: כן.

ענת מאור: אני רוצה להדגיש, שלכן אי אפשר שוועדות הכנסת הממונות על הפיקוח, ישמעו תמיד שכל הכדורים מתגלגלים לפתחו של שר האוצר.

ענת מאור: תפקידנו וחובתנו לדאוג היום לנושא נשים שסובלות מאלימות ומוכות ואנחנו בהחלט מבקשים לשמוע על זה תשובה.

ענת מאור: יש הערות רבות שמתייחסות לכל נושא מערך האיתור והטיפול של האלימות.

ענת מאור: אנחנו יודעים שמדובר בתלונות שמספרן מגיע למעל 20 אלף תיקים שנפתחו ובעצם מתייחסים רק לאלה שהגישו את התלונה.

ענת מאור: מה בדבר אותם קולות דוממים שבגלל הפחד ובגלל החרדה, לא מגיעים לידיעתנו.

ענת מאור: כמו כן אבקש לשמוע המלצות לגבי האיתור והטיפול.

ענת מאור: לבסוף, אני רוצה להסב את תשומת הלב לנושאים שלא נוגעים רק למשרדך, כי אנחנו יודעים שמשרד העבודה והרווחה ממונה גם כללית.

ענת מאור: מדובר בנושא של דירות.

ענת מאור: מה קורה בתקופות מעבר, אחרי המקלט ועד שכירת דירה?

ענת מאור: אלה דברים שממונה עליהם משרד השיכון, אבל הם לא מתבצעים על פי הדוח.

ענת מאור: מה מידת הלחץ שיופעל ומה הטיפול שיעשה על ידי משרדך?

ענת מאור: אנחנו נשמע עכשיו את דברי השר.

ענת מאור: לצערי, בשעה 10:15 עליו לעבור לוועדת הפנים.

ענת מאור: אני מבקשת, שנוכל לשמוע כמה תגובות של הציבור היושב פה לאחר הדברים, אל המשרד.

ענת מאור: בבקשה אדוני השר.

שלמה בניזרי: גברתי היושבת ראש, חברת הכנסת גוז'נסקי, המנהל הכללי של המשרד, מכובדיי, אנחנו נחלק את זה לשני חלקים: אתן סקירה כללית ולאחר ומכן גם המנהל הכלללי ואנשי המקצוע יוכלו להתייחס יותר ספציפית לחלק גדול מהסעיפים.

שלמה בניזרי: אבל, כדי שלא יווצר הרושם, כפי ששמעתי אתמול מישהו שביטא נכון, שמבקר המדינה חושף רק ליקויים ולא חושף את נקודות האור שישנן במערכות במדינת ישראל ולכן תמיד נוצר רושם במדינת ישראל, שהכל מושחת ולא תקין ולא נעשים דברים.

שלמה בניזרי: אז אנחנו נעשה היפוך, הן האור ניכר מתוך החושך.

שלמה בניזרי: אני דווקא אדגיש את נקודות האור, שלמעשה מאז 1992 חלה מהפכה בתחום פיתוח השירותים למניעת אלימות במשפחה, במיוחד סביב האלימות בין בני זוג.

שלמה בניזרי: אנחנו עברנו מצב של כמעט היעדר מדיניות ועשייה שיטתית, למצב של בניה של מדיניות ותשתית בהחלט טובה.

שלמה בניזרי: אמנם, תמיד יש צורך בהרחבה ושיפור וכדומה, אבל פה ראינו שלמעשה התקציבים הוגדלו בהתאם, כאשר עדין קיים מחסור בתקציבים.

שלמה בניזרי: וכפי שכבר ציינת כרגע את טענתו של המבקר לגבי מאה תקנים נוספים, כאשר אני יכול לציין בהערת אגב, שזה לא מהתקנים היחידים שקיימים במשרדי היום.

שלמה בניזרי: ראש הממשלה, לפני מספר חודשים הוזמן למשרדי, קיבל סקירה על כל הצרות שלי בתוך המשרד, כאשר הוכחתי לו בראיות ברורות, שמשרדי לוקה בחסר של 750 מיליון שקל, כדי לאזן את תקציבי המשרד.

שלמה בניזרי: הוא הבטיח לי תוספת של 170 מיליון שקלים, שבהם 500 עובדים סוציאליים, שבוודאי יכלו לשמש לנו למטרות הנעלות שאנחנו עוסקים בהם ברגע זה, בבניית מקלטים ומעונות נוספים.

שלמה בניזרי: לצערי הרב, עד לרגע זה כמעט לא קיבלתי דבר.

שלמה בניזרי: להיפך, מתחילת השנה קוצצו 200 מיליון שקלים מתקציבי הרווחה.

שלמה בניזרי: אני לא מדבר על תקציבי ביטוח לאומי בכל סוגי הקיצבאות.

שלמה בניזרי: אבל, עם כל זאת, ראינו שבמשך השנים הללו פיתחנו תשתית מאוד רחבה ומיוחדת, שלמעשה כוללת כך: מקלטים לנשים מוכות, מרכזים למניעת אלימות, דירות קלט ודירות מעבר, קו חירום ארצי וקווי חירום מקומיים, מרכזי חירום לילדים, הוסטל לגברים אלימים ובקרוב נצא במכרז נוסף להוסטל לגברים מכים.

שלמה בניזרי: כמובן שזה יהיה מכרז פתוח ולא מכרז שתפור ספציפית לגוף מסוים וזו המדיניות החדשה גם לגבי שאר המקלטים.

שלמה בניזרי: זאת לפחות ההנחיה של המחלקה המשפטית אצלנו.

שלמה בניזרי: תכניות הכשרה, מרכזי קשר הורים-ילדים, מערך רחב של שירותי רווחה ועובדים סוציאליים ופקידי סעד, מחקר הערכה ועוד ועוד תכניות.

שלמה בניזרי: אם אקח את זה במספרים, אז יש לנו: 13 מקלטי נשים, 19 דירות מעבר, 6 דירות קלט, 36 מרכזים למניעת אלימות במשפחה, מרכזי סיוע לנפגעי תקיפה מינית, הוסטלים לגברים אלימים כפי שכבר ציינתי.

שלמה בניזרי: בתקופה הזאת נקבעו גם עקרונות עבודה.

שלמה בניזרי: עבודה מערכתית, משרדית ובין-משרדית.

שלמה בניזרי: רצף בהתערבויות, איתור, מניעה, הגנה וטיפול ומעקב.

שלמה בניזרי: ועדה בין-משרדית וצוותי היגוי משותפים ברמת השטח, המחוזות והמטה, תכניות הכשרה ופיתוח כוח אדם, הערכת תכניות.

שלמה בניזרי: אני חייב לציין את כל הדברים החיוביים, שלא יווצר רושם שהנשים במדינת ישראל הן נשים שאין להן מענה ואין להן שום הגנה.

שלמה בניזרי: אני חושב, שהדברים שאני מציין כאן אכן הם באמת לתפארת מדינת ישראל, מהבחינה הזאת, שהנשים אינן זרוקות ברחוב.

שלמה בניזרי: יש לנו היום את 13 המקלטים שציינתי, שבדרך כלל הם לא בתפוסה של 100%, אלא מגיעים עד 90% תפוסה.

שלמה בניזרי: מדינת ישראל הגיעה היום למצב, שאנחנו מסבסדים במאת האחוזים את המקלטים ולמרות כל זאת, כל הדברים החיוביים שאמרתי, שיש לשפר ולהוסיף, כדי להגיע לרמת התמודדות טובה עם התופעה הקשה של אלימות בין בני זוג ואלימות במשפחה בכלל.

שלמה בניזרי: מבקר המדינה בדק את הנושא ומצא ליקויים במספר תחומים, שעיקרם היה בזכות הריכוז והעיבוד של המידע, בתחום הפעלת הוועדה הבין-משרדית, בעיית פיצול בין שתי יחידות במשרד, בתחום המחסור במחקר והערכה, בתחום ההכנה של נהלים מיוחדים לנשים בסכנת אלימות ובתחום ועדות ההיגוי בישובים.

שלמה בניזרי: מכיוון שזה לא הדיון הראשון בנושא הזה של הדוח, אנשיי היו בוועדה לביקורת המדינה ודנו שם בכל הסעיפים של הדוח.

שלמה בניזרי: אנחנו הודענו על הפתרונות שנתנו עד סוף 2002 וחלק מהנושאים לטווחי זמן לפי הנדרש וכבר התחלנו במימושן של חלק גדול מן ההמלצות.

שלמה בניזרי: התייחסת לסעיף של הבדיקה, לגבי הכפילות שיש בשירות רווחת הפרט והמשפחה והטיפול בנשים ונערות.

שלמה בניזרי: אז הסיכום היה, שהמשרד יקים עד סוף 2002 מנגנון תיאום בין-אגפי לצרכי תיאום בפעילות השוטפת ובעצם הוא כבר קיים בתיאום המדיניות ובטיפול המערכתי במשפחה.

שלמה בניזרי: כלומר, לקחנו את הדברים לתשומת ליבנו ולא רק סתם נכתב הדוח וכפי שקורה פעמים רבות, הדוחות נגנזים לאחר שהם מוגשים.

שלמה בניזרי: במקרה הזה, ישבנו בישיבות צוות אצלנו ומייד נתתי הנחיה, בגלל חשיבות ורגישות הנושא, כי אנחנו עוסקים בפיקוח נפש והצלת חיים.

שלמה בניזרי: אז מוטב רגע אחד קודם, כדי ליישם את כל ההחלטות.

ענת מאור: האם נדרש לנושא הזה חצי שנה?

ענת מאור: מדוע זה עד גמר 2002?

ענת מאור: זה לא נושא שאפשר לקדם אותו יותר מהר?

שלמה בניזרי: אמרתי, את כל הנושאים אנחנו לקחנו לתשומת ליבנו.

ענת מאור: אני עוברת נקודה נקודה.

ענת מאור: אני חושבת שהתיאום בין שתי המחלקות חשוב.

שלמה בניזרי: אמרתי שזה מתבצע כבר.

שלמה בניזרי: לקחנו את כל הדברים לתשומת ליבנו.

שלמה בניזרי: אמנם, הכל מונח כאן לפניי, אבל הייתי מציע שמבחינה מקצועית גם המנהל הכללי או מר פוזנר, יתייחסו ספציפית לכל הנושא.

שלמה בניזרי: אני גם אשמח מאוד אם כמובן גם הוועדה למעמד האישה, שיש בינינו שיתוף פעולה מצויין ביני לבין יושבת הראש וחברות הוועדה, הן במאבקים שלנו בחקיקה והן בהשגת תקציבים, שתסייעו בידי מול ראש הממשלה והממשלה, בהשגת התקציבים הנדרשים, שאלמלא כן, אנחנו נאלץ חלילה וחס לקצץ בשירותים הניתנים.

שלמה בניזרי: לאו דווקא בתחום האישה, אלא גם בתחומים נוספים שקשורים למעמד האישה או למעמד הילד, כפי שטיפלנו בזה במשך כל השנים.

שלמה בניזרי: אני מציע שהמנהל הכללי של המשרד יתייחס לנושא.

ענת מאור: אדוני המנהל הכללי, מאחר וחברת הכנסת גוז'נסקי צריכה לעבור לישיבה אחרת, אתן לחברת הכנסת גוז'נסקי לומר את דברה.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת ראש, אדוני השר, מכובדיי, אני חושבת שבשני העשורים האחרונים נעשו הרבה מאוד צעדים ופעולות רציניות בתחום של הטיפול בתופעת האלימות.

תמר גוז'נסקי: אבל, אני חושבת שאנחנו נמצאים במצב שבו המעשים האלה הם בעצם ניסיון נואש לרוץ אחרי המציאות, שנעשית הרבה יותר קשה והרבה יותר מורכבת וכתוצאה מכך, היא גם רוויה יותר באלימות בין בני זוג ואלימות כלפי ילדים ותופעות חברתיות קשות אחרות.

תמר גוז'נסקי: לכן, לומר שאנחנו נמצאים ברמת הטיפול הנכונה למציאות הקשה, אני חושבת שזה יהיה לא נכון.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להדגיש כמה נקודות: לא ראיתי בדוח התייחסות נפרדת לשאלת הנערות, אבל אני חושבת, שהנושא הזה הוא טרגי לגמרי, בין שנערות נושרות בשל אלימות אצל ההורים שלהן ובין אם הן קורבנות ישירות של אלימות וכן הלאה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שהנערות האלה הן הנשים, קורבנות האלימות של הדור הבא ואם אנחנו לא נבין את זה, אז באיזה שהוא מקום אנחנו כל פעם נטפל בקורבנות כשהן כבר בנות 20 ו-30, במקום לטפל בהן כשהן עוד בנות 14 ו-15.

תמר גוז'נסקי: נקודה שניה: הטיפול בנושא של האלימות, כמו בנושאים אחרים, בהרבה מאוד תחומים קשור בשיתוף הפעולה בין המשרד לבין השלטון המקומי, שכידוע משתתף במימון של שירותי הרווחה.

תמר גוז'נסקי: לכן, יש פה עניין של הכרעה ערכית של השלטון המקומי כמה הנושא חשוב, אבל מעבר לזה, אנחנו נמצאים במשבר מחריף והולך של השלטון המקומי, של קיצוצים קשים מאוד בשלטון המקומי ובדיון אחר שהיה בוועדה לקידום מעמד הילד, קיבלנו למשל מידע, שבעיריית ירושלים קיבלו החלטה, שנגמר להם הכסף ואי לזאת ובהתאם לכך הם מקצצים את תקציבי הרווחה בחצי.

תמר גוז'נסקי: במילים אחרות, בחודש יוני יגמרו תקציבי הרווחה בירושלים ואז לא אלימות, ולא משפחה ולא ילדים ולא נושאים אחרים יטופלו.

תמר גוז'נסקי: פשוט לא יהיה כסף.

תמר גוז'נסקי: כלומר, מה שאני רוצה לומר הוא, שבמערכת הכוללת היום, פשוט לא יהיו תקציבים גם לפרוייקטים שלכאורה כבר קיימים.

תמר גוז'נסקי: נקודה שלישית: אני חושבת, שאנחנו מדברים על נשים, קורבנות אלימות, שצריכות אחר כך לחזור ולהשתלב בחברה.

תמר גוז'נסקי: אם היום מקצצים בסיוע לדיור ואם היום מקצצים בשכר המינימום ואם היום מקצצים בקיצבאות הילדים, בדיוק המשפחות האלה יוכו מכל הצדדים.

תמר גוז'נסקי: אם הם יצאו לעבודה הם יקבלו שכר יותר נמוך, קיצבאות הילדים יותר נמוכות, פחות סיוע בשכר דירה ובאיזה שהוא מקום, לצעדים האלה יש השלכה חמורה מאוד דווקא לגבי נשים קורבנות אלימות, שצריכות לצאת ולנסות להתמודד לבד, בלי בן זוג, במציאות הזאת.

תמר גוז'נסקי: לכן, אדוני השר, אני צופה החרפה במצב של הנשים האלה ואני צופה החרפה בתופעות האלימות ואני חושבת שהתקציבים שהממשלה מקדישה לנושאים האלה וכל ההערכות, הם לחלוטין לא מתאימים למציאות הזאת.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שהוועדה שאנחנו יושבים בה היום, צריכה לקבל החלטה מאוד חריפה בנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: תודה רבה.

שלמה בניזרי: אני רק רוצה להוסיף, שבנושא של נערות, דוח מבקר המדינה לא התייחס לזה, אבל יש הבטחות של הממשלה.

שלמה בניזרי: למשל, למעון "צופיה" קיימת הבטחה ואנחנו מקווים שהיא תיושם בקרוב.

שלמה בניזרי: לגבי מקלט לנשים עם בעיות נפשיות, סוכם לביצוע עם הוועדה למעמד האישה, שהמקלט יוקם בשיתוף עם משרד הבריאות.

שלמה בניזרי: אנחנו מקווים שכבר בזמן הקרוב נוכל לבצע את זה.

ענת מאור: מה זה בקרוב?

ענת מאור: מה התכנית לבניית המקלט?

שלמה בניזרי: בקרוב.

שלמה בניזרי: זה תלוי בהשגת התקציבים וברצון של משרד הבריאות וברצון כולם ביחד.

שלמה בניזרי: אבל, יש החלטה וצריך ליישמה עכשיו.

שלמה בניזרי: לגבי מה שהזכרנו, נשים עם נכויות פיסיות צריכות להתקבל על פי התפיסה בכל המקלטים.

שלמה בניזרי: אני חושב, שאין מקום להפריד אותן ולשים אותן במקלט מיוחד, אלא הן צריכות להיות יחד עם כולם.

שלמה בניזרי: מבחינה מקצועית, זאת ההערכה של אנשי המקצוע.

שלמה בניזרי: לגבי דירות המעבר שתכננו במסגרת תוספת התקציב, למעשה נתנו לזה סדר עדיפויות שונה בתוך המשרד.

שלמה בניזרי: למרות חוסר בתקציב, הם נפתחו והחלו לפעול.

ענת מאור: מתי דירות המעבר החלו לפעול?

יצחק חזן: חלק מהן כבר עובד עכשיו.

יצחק חזן: מדובר על תגבורן במהלך השנה.

יצחק חזן: אם נקבל תקציב חיצוני שהיינו צריכים לקבל זה יוכל למנוע את הבעיות והמשברים, במסגרת שינויים בתקציב.

יצחק חזן: זה צריך לתת מענה לדברים האלה.

יצחק חזן: כבוד יושבת ראש הוועדה, כבוד השר, חברת הכנסת, יושבת ראש הרשות לקידום מעמד האישה רונית בן-ארי, נכבדות ונכבדים: אחת הסוגיות שעלתה על סדר היום מיד עם כניסתנו למשרד היתה הנושא הכאוב של טיפול בתופעת אלימות בין בני זוג.

יצחק חזן: לצערי הרב, אני נמצא במשרד כשנה וחודשיים.

יצחק חזן: מיד כשנכנסנו למשרד ביררנו האם באמת הוועדה הבין-משרדית שברשות המנהל הכללי של משרד העבודה והרווחה פעלה בתקופה האחרונה?

יצחק חזן: התברר שלא.

יצחק חזן: מייד הוריתי על התכנסותה של הוועדה שכוללת בתוכה...

ענת מאור: אנחנו מכירים את זה.

ענת מאור: אנשים פה מתמצאים בנושא.

יצחק חזן: זה חשוב מאוד לומר, בגלל הביקורת של המבקר.

יצחק חזן: ואז, בדיון הראשון הוחלט להקים ועדות שיתנו מענה לבעיות שעולות בנושא של המחקר ושל המידע ושל כל הנושא, שתהיה הערכה למסוכנות הקיימת.

יצחק חזן: לשמחתי, לאחרונה, לאחר תיאום בין ממסדים שונים, יש לנו נציגים מכל המשרדים.

יצחק חזן: מדובר על תתי-ועדות בתחומי החקיקה.

יצחק חזן: לגבי תיאום בין משרדי: זו סוגיה מאוד מורכבת, הנושא של התיאומים הבין-משרדים.

יצחק חזן: המידע מצטבר בכל מיני גופים וקיימת בעיה של רצף.

יצחק חזן: בסופו של דבר, כדי להגיע למטרה שכולנו קוראים לה, אין רואים את הכתובת על הקיר.

ענת מאור: בעניין בסיס הנתונים והארגון, מה קודם בנושאים האלה?

ענת מאור: התחלת הפעלת הוועדה.

ענת מאור: ..

יצחק חזן: הכלי הבסיסי, כדי שאתו נוכל לעגן את הנתונים, הוא הפעלתה של תת הוועדה בנושא המידע ופיתוח כלי הערכה.

יצחק חזן: הוועדה כבר מתחילה לפעול.

ענת מאור: אני מבינה.

ענת מאור: מה לגבי התייחסות

ענת מאור: כם למחקר של דוקטור יואב סנטו, שבדק את הנושא כולל מאגרי המידע?

יצחק חזן: יש לנו מחקר שהתבצע לאחרונה בנושא האלימות במשפחה, נושא של נשים מוכות והוא אמור להתפרסם בחודש הבא בצורה מסודרת.

יצחק חזן: יש שם נתונים מאוד מעניינים, מאוד חשובים, כולל נתון שאומר שיש נשים מסוימות שמרגישות את הבעיה של האלימות במשפחה כחלק טבעי מהווייתן וזו באמת סוגיה שאסור לנו לשתוק עליה וצריך ליצור מודעות, כדי לתת לנשים האלה כלים לא להסכים לתפיסה הזאת.

יצחק חזן: דבר נוסף שצריך לשים לב אליו הוא הנושא שעלה בדוח המבקר לגבי נהלים והנחיות כתובות אצל עובדי הלשכות, כאשר הבחינו שאישה נמצאת בסכנת חיים אך היא מסרבת לשתף פעולה ולנקוט באמצעי ההגנה שעומדים לרשותה.

יצחק חזן: בעניין הזה ישבתי עם חברת הכנסת יעל דיין, שנבצר ממנה להיות פה היום והגענו למסקנה, שעדיף ללכת על חובת היידוע ולא חובת הדיווח, בחוק כמובן.

יצחק חזן: זה דבר שקידמנו אותו לאחרונה.

יצחק חזן: אני חושב, שבעניין הזה צריך כמובן לסייע ולעודד את האנשים שיקבלו את המידע ובסופו של דבר ימנעו את המשברים שיכולים לנבוע מכך.

יצחק חזן: מבחינת הביקורת לגבי הנושא של קיום שתי פונקציות, וגם השר דיבר על העניין הזה, כבר היום למעשה, ראש אגף תקון מרכז את המידע לגבי תיאום בין פונקציות של רווחת הפרט במשפחה ושירות אמין לצעירות, כי זה בסופו של דבר ייצור הלימה כדי למצות את המענה המלא לאותן סוגיות שנבחנו.

יצחק חזן: דבר נוסף שעלה, זה המשרד לא קבע בתע"ס הנחיות מפורטות ללשכות הרווחה בדבר סדרי הטיפול באלימות במשפחה.

יצחק חזן: הדבר הזה מתבצע עכשיו בהנחיית תע"ס חדשה שעוברת לכל השלטון המקומי והגופים המעורבים בכך.

יצחק חזן: בקרוב מאוד אמור להתפרסם מחקר של שביעות רצון של אנשים מהקמת המקלטים.

יצחק חזן: שביעות הרצון גדלה ואנחנו כמובן נשאף להגדיל את המכשירים שיגנו על אותן נשים וכבר עשינו צעד בשנה האחרונה, בזה שעברנו מתקצוב של 75% לתקצוב של 100%.

ענת מאור: אחרי מאבק ממושך ומבורך מאוד.

יצחק חזן: זה דבר מבורך וכמובן שנשאף ליותר.

יצחק חזן: בסופו של דבר, לא צריך להגיד לכם שאנחנו נמצאים היום בתקופה של קיצוצים בתקציב.

יצחק חזן: המשרד קוצץ ארבע פעמים ולמרות כל זאת, לא פגענו בשירותים האלה ואני חושב שמבחינתנו זה כבר הישג גדול.

ענת מאור: מאחר והשר צריך לצאת, אני אבקש שכמה מהדוברים ישמיעו את דברם.

ענת מאור: אני רוצה שתשמעו את התגובות על הדוח מציבור המוזמנות והמוזמנים.

ענת מאור: גברת רונית לב-ארי, התייחסותך בבקשה.

ענת מאור: לאחריה גברת נדיה חילו, נציגת השלטון המקומי ולאחר מכן גברת רות רזניק.

רונית לב-ארי: אני רוצה לברך את יושבת ראש הישיבה ואני רוצה לומר, שצריך להעריך את העובדה שמבקר המדינה נדרש לנושא.

רונית לב-ארי: אני יודעת, שמבקר המדינה בדרך כלל אומר את הדברים הטעונים שיפור, כך שאני מצטרפת לדברי השר, שאמר את הדברים שאני מאמינה בהם.

רונית לב-ארי: אכן חלה מהפכה במדינת ישראל מבחינת משרד הרווחה, שהקים מערכת מפוארת של מרכזים משנת 1992 והיום מתקצב ב-100% 13 מקלטים לנשים מוכות, תוך רגישות לגוונים ותרבויות שונות באוכלוסיית הנשים.

רונית לב-ארי: מבחינתי, לא הייתי רוצה להוסיף יותר, משום שהביקורת רשומה וצריך לתת עליה את הדעת.

רונית לב-ארי: בסך הכל זוהי ביקורת בונה, שהיא לטובת הקליינטיות והקליינטים.

רונית לב-ארי: הגיע הזמן אולי שנדבר על אלימות נגד נשים ולא על אלימות בין בני זוג.

רונית לב-ארי: עם כל הכבוד, כאשר יש גבר שיש לו בעיה הוא מקבל את כל הסעד.

רונית לב-ארי: אבל, התופעה היא תופעה של אלימות נגד נשים.

רונית לב-ארי: כמו כן, הייתי מבקשת מאוד לחזק את הקשר בין בעלות הניסיון אבל גם בעלי הניסיון, שנמצאים בארגונים הוולונטריים, שבעצם התחילו לטפל בנושא בשנת 1976,77.

רונית לב-ארי: אם מדובר על מקלטים, יושבת פה גברת רזניק וחברותיה.

רונית לב-ארי: אפשר לומר, שארגוני הנשים אפשרו לקדם את הנושאים האלה מהר יותר מסיבות שהן אולי סיבות בירוקרטיות, לא במובן הביקורתי של המילה, אלא אפשרו איזו שהיא פלטפורמה לפיתוח שירותים.

רונית לב-ארי: הממסד עשה נכון שהתחבר והיום הוא מפקח וממקצע את כל הרשת הזאת.

רונית לב-ארי: הניסיון האדיר שנמצא בקרב הארגונים, לא של מתנדבים, עם כל הכבוד למתנדבים שהם כוח סיוע, אלא של אנשי המקצוע, של עובדים סוציאליים, של משפטניות, משפטנים, פסיכולוגים, שנמצאים בארגונים.

רונית לב-ארי: אני חושבת שאת הקשר הזה צריך לחזק, לא מתוך איזו חולשה של ממסד אלא מתוך עמדת כוח.

רונית לב-ארי: הממסד עושה ערך מוסף בלתי רגיל היום למה שקורה, וצריך את הדבר הזה לקחת בחשבון.

רונית לב-ארי: זה בא לידי ביטוי בוועדה הבין-משרדית ואני חושבת שצריך עוד יותר לחזק את המגמה הזאת, משום שיש הרבה מאוד מה ללמוד מהניסיון שהצטבר בארגונים.

רונית לב-ארי: הניסיון הזה יכול לשמש את מערכת הרווחה.

רונית לב-ארי: תודה.

ענת מאור: תודה רבה.

ענת מאור: גברת רות רזניק, שהיא בעלת זכויות בראשיתיות, של הקמת המרכז הראשון בהרצליה ובחיפה ב-1977.

רות רזניק: אני העברתי כאן מסמך ואני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו כבר.

רות רזניק: אני רוצה להדגיש כמה דברים, למשל: המקלט לנשים עם צרכים מיוחדים.

רות רזניק: להערכתי, משרד הרווחה עושה משגה חמור ביותר כאשר הוא מנסה לאכוף את הכללת ויישום הנושא הזה בכל המקלטים שאינם ערוכים לכך פיסית.

רות רזניק: זה דבר שלא ניתן מבחינה פיסית לביצוע.

רות רזניק: זה דבר שיאפשר קבלה של אישה עם צרכים מיוחדים קלים וגם כיום, יש נשים עם צרכים מיוחדים, אפילו עם דרגת נכויות של 100% במקלטים.

רות רזניק: זה לא יאפשר קבלה של נשים עם צרכים מאוד קשים על כסאות גלגלים, פרפלגיות, קוודרפלגיות, שהן בין הנשים הסובלות מאלימות קשה ביותר.

רות רזניק: אין במקלטים צוות פרה-רפואי, שיכול לטפל פיסית בנשים האלה.

רות רזניק: אין הסעה, כאשר צריך להוביל אותן ממקום למקום.

רות רזניק: אין הבנה שהדבר הזה חייב להיות קשור ומשולב עם עבודה של משרד הבריאות בצורה מאוד אינטנסיבית.

רות רזניק: דיברתי על כך עם מר בועז לב ודוקטור בועז לב ואני נפגש ונדבר גם בנושא הזה.

שלמה בניזרי: על כמה נשים נכות אנחנו מדברים?

רות רזניק: מנתונים שיש לי, מקנדה ארצות הברית ואוסטרליה, מתברר שאחוז הנשים הסובלות מאלימות בקרב הנשים הנכות הוא כפול מאשר באוכלוסיית הנשים בכלל.

רות רזניק: אינני יודעת כמה נשים נכות יש במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: כמה מגיעות למקלטים?

רות רזניק: היום, באחד מהמקלטים של העמותה שאני עומדת בראשה, יש אישה עם נכות קשה מאוד, 100% נכות, אבל היא עומדת על רגליה ומסוגלת לתפקד.

רות רזניק: אני מדברת על אותה אוכלוסייה כולל נשים עיוורות, שלא יכולות להשתלב.

ענת מאור: גברת פליאל טרוסמן, אולי אפשר לקבל נתונים?

עדה פליאל-טרוסמן: אנחנו בדקנו את הנושא הזה בעקבות אחת ההמלצות של הוועדה הבין-משרדית.

עדה פליאל-טרוסמן: אנחנו ישבנו כצוות עם מנהלת השירות לשיקום ואי אפשר היה לקבל נתונים לגבי נשים נכות בארץ, שהינן גם מוכות.

עדה פליאל-טרוסמן: מאידך, השירות לשיקום וכל הנושא מדברים על זה בריש גלי, שאין להפריד נשים נכות מנשים רגילות ויש להקים מקלט ייחודי לנשים עם נכויות.

עדה פליאל-טרוסמן: אנחנו מנסים בכל המקלטים, יש לנו כבר במקלט אחד ולאט לאט במקלטים נוספים, להתאים תנאים שנשים נכות תוכלנה להתקבל גם אליהם.

שלמה בניזרי: אנחנו נדבר באמת גם על תגבור של כוח אדם באותם מקרים.

רות רזניק: זה לא רק כוח אדם אדוני השר.

רות רזניק: המקלטים ברוב המקרים אינם שייכים לעמותות שמפעילות אותם.

רות רזניק: הם בשכירות.

רות רזניק: המבנה לא מתאים, השיפוצים במבנה בלתי אפשריים.

רות רזניק: לא ניתן לעשות זאת ואני ממליצה שתבואו לבקר בשלושת המקלטים של העמותה שלנו.

ענת מאור: אני עוצרת אותך כאן ואני עושה סיכום ביניים.

בתיה ארטמן: הערת ביניים: קיים חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שהמטרה של החוק היא לשלב את האנשים האלה עם האמצעים שדרושים לכך בתוך חיי הקהילה.

בתיה ארטמן: לא להוציא אותם, לא לשים אותם כבעבר, כיחידה מיוחדת.

בתיה ארטמן: נכון, שזה עולה כסף.

בתיה ארטמן: היום דנים בכנסת על פרק של נגישות לכל מוסדות המדינה שהרשויות המקומיות מפעילות ואנחנו חושבים שאנחנו צריכים להיות נגד העמדה הזאת, שיש לשים אותם מחוץ לגדר.

בתיה ארטמן: אנשים עם נכויות באשר הם, יש להם זכויות להשתלב בכל מסגרת שהמדינה מקיימת.

רות רזניק: דווקא בנושא זה, אני ממליצה שכאשר יוקמו או יוקם מקלט לנשים עם צרכים מיוחדים, במידה ויהיה בו מקום, ניתן יהיה לשלב גם נשים שאינן בעלות צרכים מיוחדים.

רות רזניק: אגב, בנושא זה אני מוכרחה לציין שדיברתי עם עובדות סוציאליות, שמטפלות בבעלות נכויות קשות והן אמרו, שלא ניתן לבצע זאת במקלטים כלליים.

ענת מאור: ברשותכם, לא נתחיל את כל הדיון בנושא, כי אנחנו לא צוות מקצועי מספיק לנושא הזה.

ענת מאור: מאחר ויש חוק לאנשים עם מוגבלויות וועדת החוקה הקימה ועדת משנה לנושא, אני מכירה טוב את החוק והייתי בין היוזמים שלו והתשובה היא לא חד-משמעית.

מנחם וגשל: אני רוצה להגיד לך באותו עניין, ואני חושב שנציגות המקלטים יאשרו את מה שאומר עכשיו: יש לנו הערכה רבה מאוד לעשייה שנעשתה על ידי הארגונים השונים והקמת המקלטים במשך כל השנים.

מנחם וגשל: אנשים צריכים לאסוף את כל הידע הזה.

מנחם וגשל: יש פורום שנקרא מועצת המקלטים.

מנחם וגשל: העלנו את הנושא הזה לדיון במועצת המקלטים.

מנחם וגשל: היו דעות לכאן ולכאן, אנחנו נגבש את הדעות שלנו.

מנחם וגשל: צריך לדעת, שגם בקרב מנהלות המקלטים, לא כולן בדעה הזאת.

ענת מאור: ההערה הזאת נרשמה.

ענת מאור: אני אעביר זאת ליושבת ראש הוועדה, שהנושא ימשיך להיות בבדיקה ומעקב בפורום בין-תחומי, אם בוועדת העבודה והרווחה ואם בוועדת החוקה ועם הנכים עצמם.

ענת מאור: יש היום ארגוני נכים וצריך להקדיש ישיבה לנושא במסגרת שיושבת ראש הוועדה תמצא לנכון.

ענת מאור: עד כאן עניין זה.

רות רזניק: יש נושא שלא דיברנו עליו ואני חושבת שגם לא נרמז בו והוא נושא של התעללות בקשישים ובקשישות במיוחד.

רות רזניק: בוודאי בכל המקלטים אנחנו משלבים נשים מאוד מבוגרות, כאשר הנושא הזה דורש התייחסות וערנות מיוחדת.

רות רזניק: אני יודעת, שיש עובדים סוציאליים שעובדים עם קשישים.

רות רזניק: לא כל הנושאים ניתנים לפיתרון, אבל צריך לחשוב הרבה יותר במורכב על הנושא הזה.

רות רזניק: אחד הדברים שאני מדגישה ותראו גם במסמך הזה, שמשרד העבודה והרווחה חייב להקים יחידה אחת שתעסוק בנושא האלימות.

רות רזניק: לא יתכן, שלמשל, בנושא של הרשות למען העיוור או הרשות למען הקשיש יעבדו בשני ראשי חץ, כשכל אחד יפתח לו אידיאולוגיה נפרדת וכמובן יאבקו על המשאבים הכלכליים.

רות רזניק: זה מה שקרה בנושא האלימות.

רות רזניק: אין ראייה אחת כוללנית.

רות רזניק: מעבר לזה, אני מוכרחה לציין ואני יכולה להגיד שאני מאוד מעריכה את הדוח הזה, מפני שהוא רואה את היקף הבעיה והנושא איננו נושא של משרד העבודה והרווחה בלבד.

רות רזניק: זהו נושא שנוגע לכל המשרדים החברתיים.

רות רזניק: אמרה חברת הכנסת גוז'נסקי בצדק, שהנושא של לאן תלכנה הנשים אחר כך, כאשר יקצצו את הסכומים הזעומים של השיכון, זהו נושא קרדינלי שיאפשר להן או לא יאפשר להן לעמוד ברשות עצמן אחר כך.

רות רזניק: לא יתכן שיקצצו להן מאותם 290 דולר שהן מקבלות בכל חודש.

רות רזניק: ידוע שהסכום רק עולה.

רות רזניק: זה מחצית הסכום שעולה שכירות ועוד יקצצו להם את זה ב-50% ויגידו: תלכו תסתדרו עם זה.

רות רזניק: צריך לחשוב על האוכלוסייה שמגדלת את הילדים ומקיימת משפחות יפות בגפן בכבוד.

ענת מאור: אתם העלתם את נושא השלטון המקומי.

ענת מאור: גברת נדיה חילו, הממונה על קידום נשים בשלטון המקומי, בבקשה, התייחסותך.

נדיה חילו: בוקר טוב לכולם.

נדיה חילו: מתוך ראיה ומתוך הדברים ששמענו פה, הייתי רוצה להזכיר שמדובר על ועדה בין-משרדית ועל תיאום.

נדיה חילו: אני חושבת, שהרשויות המקומיות במישור הלוקאלי, הן בעצם הגוף שמתמודד ומטפל וגם מתחכך עם הסוגיה על כל המגוון שלה, כגורם ראשוני.

נדיה חילו: אם זה דרך הכלים שיש לו, אם זה דרך הצינורות - העובדים הסוציאליים.

נדיה חילו: אבל, רציתי מאוד להדגיש, שהתווסף לשלטון המקומי לאחרונה, בשנתיים האחרונות, גוף נוסף שמורכב מיועצות למעמד האישה על פי חוק.

נדיה חילו: אמנם, לא כל הרשויות איישו כבר את התפקיד אבל רובן אויישו.

נדיה חילו: מדובר במשהו כמו 170 או 180 יועצות.

נדיה חילו: מאוד חשוב, שאותן יועצות מכוח היותן בתוך הרשויות ומטפלות בסוגיה הזאת ומתמודדות עם הנושאים הנשיים, ישולבו בכל המערך שיוקם.

נדיה חילו: גם להן יש דעה.

נדיה חילו: אמנם, אנחנו מדברים על טיפול בחלק החלש מאוד של הנשים שהוא מאוד חשוב, אבל גם הטיפול בקשת הרחבה, בכל הסימפטומים בחלק של המניעה, גם הוא יכול להביא לטיפול או מניעה של התופעה והתפתחותה מהנושא הזה.

נדיה חילו: נקודה נוספת שהייתי רוצה להדגיש: אני אמנם נציגה ארצית של השלטון המקומי, אבל בנושא של המגזר הערבי בעניין הזה, יש היבטים וסימפטומים נוספים שצריך לקחת בחשבון שהם ייחודיים, על אף שישנה תפיסה רוחבית ומערכתית ואני בעד שילוב אינטגרטיבי והיבט כללי של כל האוכלוסיות.

נדיה חילו: צריך לקחת גם בתוך מסגרות ספציפיפות היבטים ייחודיים, תרבותיים ולראות אותם בראייה כוללת וייחודית.

נדיה חילו: תודה.

ענת מאור: אדוני השר, לפני שאתה עוזב אני רוצה לומר מספר דברים: אני חושבת שהארת הדברים החיוביים בדוח זה רעיון נכון.

ענת מאור: חבר הכנסת כבל הציע הצעת חוק ואני מקבלת את זה.

ענת מאור: עם זאת, אנחנו תובעים שסוף שנת 2002 תהיה נקודת ציון ואני אעביר זאת ליושבת ראש הוועדה.

ענת מאור: אנחנו רוצים לשמוע באופן מפורט, איך כל אחד מסעיפי הדוח מיושם, כי זו לא אמירת מליצה.

ענת מאור: העובדה שהוועדה הבין-משרדית שלכם הגישה בשנת 1999 המלצות והן לא מיושמות במידה רבה, זאת בעיה רצינית.

ענת מאור: לכן, המעקב מאוד חשוב.

ענת מאור: דבר נוסף, אני רוצה לציין שההתייחסות לנושא המיגזר הערבי מאוד רצינית, בנוסף לאוכלוסיות שהזכרנו.

ענת מאור: גם דוח המבקר...

מנחם וגשל: רק הערה אם אפשר: הדוח שהמשרד שלנו הגיש, שהוועדה הבין-משרדית ברשות המנהל הכללי של המשרד, שהעלות שלו היא 90 מיליון שקל.

מנחם וגשל: עד היום, לטובת הדוח הזה, אנחנו קיבלנו בערך 40 מיליון שקל.

מנחם וגשל: במסגרת הזאת, אנחנו מסוגלים לדווח היום אחת לאחת, מה הן הפעולות שנעשו.

מנחם וגשל: על זה אמר השר, שאם תהיה תוספת, נמשיך ליישם את המלצות הדוח.

ענת מאור: ברשותך, אני רוצה להתייחס לנושא הזה.

ענת מאור: אני רוצה להדגיש את נושא מערך האיתור והטיפול, דווקא במיגזר הערבי ובכלל את כל הנושא שעולה מהדוח שבתוך הנושא של המרכזים האזוריים, 84 ישובים לא משובצים ומתוך ה-84 למעלה ממחציתם זה ישובים ערבים דווקא.

ענת מאור: נבקש לקבל התייחסות גם על זה במעקב.

ענת מאור: אדוני השר, אדוני המנהל הכללי, אנשי משרד העבודה והרווחה, לגבי הסוגיה התקציבית אני רוצה להיות מאוד בהירה.

ענת מאור: אנחנו ועדה פרלמנטרית, לא פוליטית.

ענת מאור: אבל, אני מוכרחה להעיר שתי הערות עם משמעות פוליטית שמחייבת את משרדי הממשלה וזה לא כלפי מפלגה זו או אחרת: יש לנו שתי מחלוקות תקציביות: האחת, בכל זאת המצב הכלכלי של המדינה הוא לא גזירת שמים.

ענת מאור: הדבר השני, המדיניות, כאשר ניגזר לקצץ את אותם 13 מיליארד, מאיפה אנחנו לוקחים?

ענת מאור: אנחנו לא יכולים לקבל כוועדות בכנסת את התשובה החוזרת ונשנית, שכל שר מטיל את האחריות על משרד האוצר ואנחנו כמובן נסייע במאבק.

ענת מאור: אני יכולה להבטיחכם, שאצבעותינו תהיינה נגד התקציב בכלל.

ענת מאור: סדרי העדיפויות צריכים להיות כאלה: לקחת מאלה שיש להם יותר ולא לפגוע תמיד בנשים.

ענת מאור: זה חלק מהמאבק שלנו.

ענת מאור: אני גם יודעת, שהשר שותף למאבקים האלה ואנחנו לא יכולים לקבל את זה.

ענת מאור: אנחנו מדברים על אלימות כלפי נשים והמינוח הזה מאוד חשוב.

ענת מאור: העלתה זאת גברת רונית לב-ארי, זה לא משהו סימטרי.

ענת מאור: 95% מהמקרים ומעלה, זו אלימות של גברים כלפי נשים.

ענת מאור: אז קודם שיהיה שיוויון מלא ואז נתחיל לדבר על בני זוג.

ענת מאור: האווירה של האלימות הכללית, האווירה של הטרור מקשה מאוד.

ענת מאור: יש תגובות קשות, אלימות ומצב מלחמה וגם פה יוצאות נשים נפגעות.

ענת מאור: אני חושבת, שבתקופה כזו הדרישה של הוועדה אל המשרד היא לתת תשומת לב ייתרה לנושא הזה.

ענת מאור: זוהי דרישה הכרחית.

שלמה בניזרי: משפט אחד: אני שמח על המעקב שאתם מתכננים עלינו.

ענת מאור: זה תפקידנו והוועדה הזאת מצטיינת במילוי תפקידה ובפיקוח.

שלמה בניזרי: זה מבורך מבחינתי.

שלמה בניזרי: אני אשמח אם בכל חודש או חודשיים תזמנו את אנשי המקצוע ואם יהיה צורך גם אני אגיע, כדי שנוכל לעקוב.

שלמה בניזרי: זה תפקידן של הוועדות בכנסת, שאנחנו נעשה את מלאכתנו נאמנה ואני רואה זאת בחיוב.

שלמה בניזרי: אמרתי לגבי התקציב, שהשתדלנו לא לפגוע בגלל רגישות הנושא וכפי שהדגשנו פעמים רבות, בנושא של נשים מוכות היום, אני לא מכיר אישה שרוצה להיכנס למקלט היום ולא מצאה מקום.

שלמה בניזרי: אנחנו פועלים גם לגבי האוכלוסיות הייחודיות, הדתיות הלאומיות והמיגזר הערבי בהקמת מקלטים.

שלמה בניזרי: אנחנו משתדלים לא לפגוע בשירותים.

שלמה בניזרי: עם כל זאת, המשך של כרסום בתקציבי המשרד, יחייב אותנו לעשות פעולות.

שלמה בניזרי: אמנם, אני משתדל לקבוע את סדר העדיפויות במשרד וסדר העדיפות שמנחה אותי כפי שנהגתי בוועדת התרופות.

שלמה בניזרי: מדובר בתרופות מצילות חיים ואני הולך קודם כל על נושאים מצילי חיים.

שלמה בניזרי: אני לא פוגע בנושאים האלה ורק לאחר מכן מטפל בנושאים קלים יותר.

שלמה בניזרי: אבל, להשתמש במילה קל במשרד שלי זה לא פשוט, כי הכל קשה.

שלמה בניזרי: אני מבטיח לכם, שאנחנו נעשה את הכל על מנת שהשירותים יישארו במתכונתם ואדרבה, לפי תכנית העבודה שלנו לשנה הבאה, אנחנו באמת מדברים על חיזוק ושידרוג 14 המקלטים, הקמת המקלטים, פיתוח, תגבור, שדרוג וכולי.

שלמה בניזרי: המטרות אך ורק חיוביות, להעלות את רמת הטיפול והתנאים.

שלמה בניזרי: אני מצטער שעלי לעזוב מאחר ומתקיים דיון מיוחד בנושא אסון ורסאי.

שלמה בניזרי: אני רואה בכך חשיבות רבה ואני חייב לעזוב.

חיים פוזנר: שני דברים: כשנכתב הדוח היו 29 מרכזים למניעת אלימות במשפחה והיום יש 50 מרכזים למניעת אלימות במשפחה, שמטפלים ב-13,500 יחידות משפחתיות.

ענת מאור: זה עדכון חשוב.

ענת מאור: מ-29 זה גדל ל-50?

ענת מאור: כמה ישובים של המיגזר הערבי כלולים בזה?

ענת מאור: האם גם בזה יש שיפור?

יעל הרמל: יש שיפור.

יעל הרמל: 15 מרכזים שנפתחו בשנה האחרונה הם מרכזים מקומיים במיגזר הערבי בצפון בעיקר.

ענת מאור: אבקש להעביר לוועדה את הדוח או הרשימה העדכנית.

חיים פוזנר: הנושא השני הוא: נושא הזקנים.

חיים פוזנר: אנחנו רוצים לציין, שבשני מקומות התחלנו בניסוי ראשון ואנחנו הולכים להרחיב אותו.

חיים פוזנר: במרכזים למניעת אלימות אנחנו מרחיבים אותם עם התקציבים של השירות לזקן ורוצים לטפל באלימות במשפחה, כשמדובר בזוג זקנים או זקנים עם הילדים ולהתמקד בנושא הזה, שהוא כרגע יוצא מתחת לשטיח.

ענת מאור: מר פוזנר, לגבי העניין הזה, עסקתי בשדולת הגימלאים והנתונים ששמענו היו נתונים מאוד חמורים.

ענת מאור: הפתיחות והמודעות והנכונות להתלונן שם הרבה יותר נמוכה.

ענת מאור: זה מצב של חוסר אונים.

ענת מאור: לא מדובר סתם בחסרי ישע, הרי יש את הגדרת הגימלאים והילדים.

ענת מאור: בכל זאת, הייתי רוצה לדעת האם מתוכננת פעולה יותר אינטנסיבית או יותר מסיבית?

ענת מאור: האם הנתון ששמענו עכשיו, שמדובר בלמעלה מעשרות אלפים, האם יש לכם מידע ואיסוף נתונים בעניין?

חיים פוזנר: הנתונים שציינת הם מאוד מיוחדים עם אוכלוסייה מיוחדת שלא רוצה להתלונן בגלל כל מיני סיבות.

חיים פוזנר: ..

ענת מאור: בגלל תלות כלכלית בילדים...

חיים פוזנר: הם לא רוצים לפגוע בילדים ולפעמים גם בבני הזוג עצמם.

חיים פוזנר: לכן, אנחנו עושים את הניסוי הזה, כדי לראות איך אנחנו מצליחים לחדור לאותה אוכלוסייה ולהביא אותה לקבלת השירותים אצלנו יחד עם המשפחה.

חיים פוזנר: לכן אנחנו עושים את הניסוי הזה.

חיים פוזנר: אנחנו יודעים מניסיון בעולם, שלגבי האוכלוסייה הזאת צריך לאתר אותה, כדי שתבוא לצרוך את השירותים.

חיים פוזנר: דבר אחרון בהקשר זה, דובר כאן על ניסיון וחשיבות להעביר את הכל לרמה של עמותות ברמה המקומית.

חיים פוזנר: אני רוצה לומר שנכון לעכשיו, ממשלת ישראל והשלטון המקומי שעובדים ביחד, רואים את עצמם אחראים לנושא הזה.

חיים פוזנר: הן לקביעת המדיניות והן לגבי הביצוע במקרה של אלימות במשפחה ואלימות נגד נשים ואני לא חושב שיש כרגע מגמה.

חיים פוזנר: ..

ענת מאור: לא נאמר לפרק את האחריות, להתפרק מאחריות, חס וחלילה.

חיים פוזנר: זה מחקר שמוזמן על ידי המשרד שלנו, על מאגרי מידע ולא הצלחנו לעשות אתו שימוש.

יואב סנטו: נתבקשתי על ידי משרד העבודה והרווחה, לבחון את הנושא של סקר מאגרי מידע בנושא אלימות במשפחה.

יואב סנטו: השאלה היתה, מה וכיצד ניתן לעשות כדי לשפר את חילופי המידע בין גורמים שונים שעוסקים בנושאי אלימות במשפחה, כך שאפשר יהיה לאתר ברמת הפרט, אנשים שפנו לבתי חולים או פנו בבתי ספר או אנשים שפנו למשטרה ואפשר יהיה לעדכן את כל הגורמים הנוגעים בדבר, כך שאחד ידע על המידע, גם אם הוא לא נכנס לתחומו, אלא פעל במסגרת משרד אחר.

יואב סנטו: במסגרת הזאת נשכרו מאגרי המידע השונים שקיימים במשרדי הממשלה השונים והתגלתה מציאות, שבה יש משרדים שבהם אין רישום אלקטרוני של פניות או אירועים של מצבי אלימות במשפחה.

יואב סנטו: כך שבמשרד עצמו, לא כל אחד יכול להיות נגיש לעובדה שפלוני או אלמוני זכה לטיפול באלימות במשפחה.

יואב סנטו: למשרד העבודה והרווחה יש למעשה מאגר מידע, שבו יש מירב הפרטים האלה, אבל המאגר הזה כולל מידע רחב וניכר ולא מפוצל ולא מיועד אך ורק למצבי אלימות במשפחה.

יואב סנטו: זאת אומרת, יש מאגר נתוני יסוד, שכולל גם מאפיינים על אירועי אלימות במשפחה אבל אי אפשר להשתמש במאגר הזה לצורכי מעקב אם פלוני או אלמוני זכה לטיפול או לא זכה לטיפול או אם הוא היה בטיפול לפני שנה והאם השנה זה מקרה חוזר.

יואב סנטו: כדי לפתור את הבעיה או כדי להתמודד עם הבעיה הזאת, הוצע שבכל משרד ממשלתי, יוקם מנגנון שירכז את כל המידע באותו משרד שעוסק באלימות במשפחה ולאדם הזה תהיה אפשרות חוקית לבצע שאילתות פרטניות, לגבי האם פלוני או אלמוני מצוי במאגר המידע של המשרד לנושאי אלימות במשפחה.

יואב סנטו: הדבר הזה ישפר את זרימת המידע בתוך כל משרד ויאפשר לכל משרד לדעת טוב יותר, האם אישה היתה נתונה למצב של אלימות במשפחה.

יואב סנטו: ישנה בעיה די חמורה ודי בסיסית והיא השאלה איך להביא לכך שכל המאגרים האלה ישתפו פעולה בינם לבין עצמם.

יואב סנטו: זאת אומרת, אם במשרד הבריאות יש מאגר מידע לנושא אלימות במשפחה, איך משרד העבודה והרווחה יכול לקבל מידע על האירוע הזה.

יואב סנטו: אם במשרד המשפטים או במשטרה יש מידע על מצבי אלימות במשפחה, איך משרד העבודה והרווחה יכול לקבל מאגר כזה.

יואב סנטו: ברמת תקנות המשנה, אפשר לשפר את זרימת המידע בתוך המשרד.

יואב סנטו: לשם העברת מידע בין משרדים צריכה לפי דעתי להיות חקיקה ראשית, שתחייב את הרישום ואת הניהול של מאגר מידע ארצי לנושא אלימות במשפחה, כאשר חובת הדיווח תהיה על המשרדים וכאשר מנהל המאגר הזה תהיה לו סמכות לקבל מידע מהמשרדים השונים ובצורה כזאת אפשר יהיה לאתר מוקדם יותר ולפעול בצורה יעילה יותר להתמודדות עם התופעה.

יואב סנטו: אני לא מציע לדווח על אירועי אלימות נגד אישה אם היא לא מעוניינת שהאירוע הזה ידווח.

ענת מאור: ובעיית הסודיות והפרטיות, האם יש מענה בהמלצות שלך לנושא?

יואב סנטו: כן.

יואב סנטו: אם תהיה חקיקה ראשית שתבוא ותאמר שקל להכניס חוק דיווח למצבי אלימות במשפחה.

יואב סנטו: ..

דוברת: יש ויכוח גדול סביב זה.

יואב סנטו: אני יודע.

יואב סנטו: לכן אני אומר, שבשלב הראשון כל משרד צריך לפעול בתחומו ובשלב הבא, צריך לחשוב על חקיקה ראשית.

ענת מאור: מה היתה תגובת המשרד?

מנחם וגשל: ההמלצה הראשונה שלנו והתשובה לדוח מבקר המדינה היתה שכל נושא המידע הוא נושא סבוך, שצריך לראות איך מתמודדים אתו בגלל כל מיני בעיות ולא אלאה את כולם כאן.

מנחם וגשל: אנחנו התחייבנו לענות איך עד סוף שנת 2002 כמו שנאמר קודם, נרכז את המידע, איך המידע יועבר ואיזה מידע אפשר להעביר ואיזה מידע אי אפשר להעביר.

מנחם וגשל: כל האלמנטים של כל המחקרים יילקחו בחשבון.

ענת מאור: אם כן, אנחנו מקבלים את ההודעה של מר וגשל, שיש מחקר שנעשה ואנחנו נשמע את ההמלצות ואת חוות הדעת על ההיבטים.

ענת מאור: אני מבקשת ממר וגשל להוסיף לזה גם את הבדיקה ואת העובדה שאני רוצה להתייעץ אתך אם זה שייך, הצעת החוק שלי שעברה בנושא הגדרת המסוכנות בוועדת הפנים, שיועברו הנתונים והאינפורמציה אל המשטרה ואל הצבא לגבי נושאי נשק ואל הגופים האזרחיים והפוך.

ענת מאור: בעצם, זה אמור היה לעשות קפיצת מדרגה גדולה.

ענת מאור: האם זה חלק מהדברים שתבדקו והאם זה מתבצע ונאכף וכולי?

ענת מאור: אני מדברת על בעיית המסוכנות.

ענת מאור: נושא הנשק, הגדרת המסוכנות, על מנת למנוע מנשאי נשק ללכת עם הנשק שלהם.

ענת מאור: האם זה חלק מהדברים שאתם בודקים?

ענת מאור: אני מעלה את הנושא שלא במסגרת דוח מבקר המדינה.

יעל הרמל: לגבי הנושא של בדיקת כלי הירייה בקשר עם משרד הפנים:

יעל הרמל: נקבע בדוח הוועדה הבין- משרדית, שיתמנה ממונה שיהיה אחראי על כל הנושא של כלי הירייה ויקבל מידע מהעובדים הסוציאליים וקציני המבחן ברחבי הארץ ויקבל את כל הפרטים ויחליט לגבי פניה למשרד הפנים ויקבל פרטים.

יעל הרמל: ..

ענת מאור: זו כבר לא החלטה בין-משרדית, זה כבר חוק.

ענת מאור: מה היישום אני שואלת?

יעל הרמל: היישום הוא, שהיה צריך למנות מישהו לנושא הזה ועדין לא מינו כי אין תקן.

ענת מאור: מדוע?

ענת מאור: הנושא עבר כבר כחוק בכנסת והוא צריך להיות מיושם.

ענת מאור: בהזדמנות חשובה זו, אני רוצה להזכיר את המקרה מדימונה, שבגללו נדרשנו לחוק הזה.

ענת מאור: אז איך זה יכול להיות שהחוק עבר ועוד לא מתחילים את הליך היישום והביצוע?

יצחק חזן: בעניין זה אני רוצה להגיד, שאנחנו כן פועלים בעניין ואנחנו בתהליך של מינוי.

יצחק חזן: אנחנו בוחנים מספר מועמדים.

יצחק חזן: אבל בעקרון, הכוונה היא ליישם את זה.

יצחק חזן: אני יודע שכבר טיפלתי בנושא הזה...

ענת מאור: אדוני, מתי הוועדה יכולה לקבל על זה דיווח?

ענת מאור: אני לא מוכנה לחכות עם זה עד סוף 2002.

יצחק חזן: אני מאמין שבמהלך החודשיים הקרובים תקבלי דוח מסודר יותר בעניין הזה, לגבי מה שנעשה.

ענת מאור: אני מבקשת ממנהלת הוועדה לרשום, שאנחנו מבקשים לקבל דוח לפני שאנחנו יוצאים לפגרה.

ענת מאור: הפגרה היא בסוף יולי.

ענת מאור: זאת אומרת, יש לכם חודשיים ואנחנו מבקשים להיות מיודעים מה בדבר יישום החוק וההליכים שננקטים להקמת המנגנון ולהפעלתו.

יצחק חזן: גברתי היושבת ראש, אני חייב לרוץ לדיון אחר ועל כן הייתי רוצה לומר כמה מילות סיכום.

ענת מאור: בבקשה.

יצחק חזן: בעולם העסקים יש משפט שאומר: מידע זה כוח.

יצחק חזן: אנחנו צריכים להקפיד ולומר שמידע, יש לו כוח כנגד האלימות.

יצחק חזן: זה בעצם היסוד שאנחנו צריכים להקפיד עליו.

יצחק חזן: זה עלה כחוט השני אצל כל הדוברים, שצריך בעניין הזה לתת שידרוג וקפיצת מדרגה מאוד גבוהה.

יצחק חזן: לכן, אני חושב שבוועדה הבין-משרדית, שבאמת נכנסת לתאוצה יותר גבוהה, תת הוועדה לנושא מאגרי מידע תצטרך לפעול ולתת הצעה מעשית, איך אנחנו מחברים את כל הרשויות המקומיות, את כל המידע שנמצא בשטח, כי בסופו של דבר נוכל למצות את הכל ולהגדיל את המניעה והאיתור בכדי להקטין את המצוקות הקיימות.

יצחק חזן: סוגייה נוספת שאנחנו דנים בה וכבר הוצאתי הנחייה לגביה היא, שיש ליצור יותר יוזמה.

יצחק חזן: גם מבחינת גורמי המשרד ביקשתי לא לחכות לקבל מידע מהמשטרה או ממשרד הבריאות, אלא ליצור יותר זמן של מידע או לקחת מבחינת האיתור ולפנות לגורמי המשטרה ולגורמים ממשרד הבריאות וכל אותם גורמים שמטפלים בנושאים הללו, כדי לאתר את הבעיות האלה מבעוד מועד וכמובן, הדבר הכי חשוב מבחינת הדיון הוא וזה כבר הוזכר, שאף על פי שיש מצוקת תקציב, אנחנו לא נירתע ולא נעצר, כדי ליצור מה שנקרא מצב של הגברת טיפול והגברת השירותים גם כאשר מצוקות התקציב קיימות.

יצחק חזן: לכן, לצורך זה אנחנו נמצה כמה שיותר מבחינת כוח האדם והמשאבים הקיימים, כדי להגיע למיצוי מלא של הטיפול בסוגייה.

יצחק חזן: אני רוצה להודות לכולם.

חיים פוזנר: יש גם את החקיקה של גברת יעל דיין.

חיים פוזנר: החוק החדש שעבר, שכל אישה.

חיים פוזנר: ..

ענת מאור: היידוע.

ענת מאור: זה בהחלט נכון.

ענת מאור: אנחנו מבקשים דיווח גם על ההיערכות בנושא הזה שהוא התקנות.

ענת מאור: אני מבקשת התייחסויות של ארגונים, של הצבא, המשטרה.

עפרה לוי: אני משירות בתי הסוהר.

עפרה לוי: רציתי להוסיף בעניין הזה של העברת מידע בין ארגונים: אנחנו מול משרד העבודה והרווחה, בשיתוף פעולה מאוד הדוק בנושא של העברת מידע.

עפרה לוי: יש לנו היום כ-1,400 אסירים ששפוטים על עבירות של אלימות במשפחה והנוהל הראשוני מבחינתנו, מיד עם הגיע האסיר למאסר...

ענת מאור: 1,400?

עפרה לוי: ששפוטים.

עפרה לוי: מלבדם יש עוד הרבה מאוד כאלה שלא שפוטים.

עפרה לוי: יש עוד כמה מאות לפחות.

עפרה לוי: בכל אופן, עם תחילת המאסר של האיש, מיד כשאנחנו מקבלים אותו, אנחנו יוצרים קשר עם הרווחה ומודיעים שהאיש נמצא אצלנו.

עפרה לוי: לעיתים הם כבר מעודכנים ולעיתים לא וברגע שהם לא מעודכנים המידע הזה באמת מאפשר להם מיד נגישות לקורבנות ומתן מענה.

ענת מאור: כמה מאותם 1,400 שוחררו ושוב חזרו בשפיטה חוזרת?

עפרה לוי: הרבה מאוד.

עפרה לוי: אני לא יכולה לתת נתון מדוייק, אבל הרבה מאוד.

עפרה לוי: לפעמים, הם חוזרים על העבירה כלפי אותו קורבן ולפעמים כלפי קורבנות אחרים.

ענת מאור: הייתי מבקשת שהוועדה תקבל את הנתון הזה.

ענת מאור: אנחנו עוסקים בנושא של אלימות מין כלפי ילדים, אז הבעיה של העבירה החוזרת היא קריטית.

ענת מאור: הייתי רוצה לדעת בנושא אלימות כלפי נשים, בנות זוג, מה מידת החזרה אחרי הענישה ואחרי הישיבה בכלא.

ענת מאור: תשתדלו למצוא את הדרכים איך למצוא את הנתון הזה.

הדרה יעקובוביץ': התפקיד שלנו הוא לעבות את התשתית, כי יש היום תשתית מאוד יפה במרכזים שיכולים לסייע בנושאים נוספים כמו איתור של נשים בסיכון, ייעוץ, שאין היום הרבה מסגרות שנותנות ייעוץ לנשים כולל ייעוץ משפטי.

הדרה יעקובוביץ': כל הנושא של טיפול, הנושא של נשים שעזבו מקלטים ומשולבות בקהילה ויכולות לקבל במסגרת המרכזים סיוע, אם זה באמצעות קבוצות תמיכה, אם זה באמצעות המשך טיפול בילדים או קבוצות הורות לנשים שעזבו מקלטים.

הדרה יעקובוביץ': כל אלה הם דברים שכדאי וראוי לעשות אותם במסגרת המרכזים הקיימים.

ענת מאור: כשאת אומרת את זה, זה מכוון למשרד העבודה והרווחה או לשלטון המקומי?

ענת מאור: איפה החוליה החלשה מצויה היום?

הדרה יעקובוביץ': אני חושבת שבמשרד העבודה והרווחה.

ענת מאור: הוא לא מספיק נעזר בידע?

הדרה יעקובוביץ': לא בידע.

הדרה יעקובוביץ': אני חושבת שזה אותו נושא שהזכרת שאת לא אוהבת אותו, הנושא התקציבי.

ענת מאור: אני אוהבת אותו מאוד.

2579: אני המנהל הכללי של ער"ן.

2579: אני רוצה לשתף אתכם בנתון מסויים: לנו יש בשנה, אני מדבר על השנה הקודמת, סדר גודל של 12,000 פניות שעוסקות באלימות.

2579: אלימות בתוך המשפחה, למרות שאצל בני נוער זה לא רק בתוך המשפחה.

2579: אנחנו כמובן מתלבטים בנושא שעלה פה, נושא הדיווח.

2579: אנחנו לא מדווחים כאשר אנחנו לא מגיעים לשיתוף פעולה שמביא לדיווח.

2579: רק אתמול, היה מקרה שנגמר בצורה לא טראגית, בגלל התערבות של המשטרה באיזור הצפון ולא אגיד בדיוק איפה.

2579: הם פעלו מאוד יפה.

2579: אנחנו כמובן מדווחים בנושא של חוק הנוער, אבל בכל הנושאים האחרים, כשלא מגיעים בסופו של דבר, אז יש המשך טיפול ובמקרים היותר מוצלחים כן מגיעים להמשך טיפול.

2579: מה שמאוד מטריד אותנו, זה הנושא של חוסר היכולת להעביר נשים עם בעיות נפש להמשך טיפול בצורה כל שהיא במקלט ואני מאוד מקווה שאפשר יהיה להגיע לאיזה שהוא פיתרון בעניין הזה, כי יש נשים.

2579: ..

ענת מאור: זאת אומרת, לא נכויות אלא בעיות נפשיות.

מנחם וגשל: זו בדיוק הסיבה, שבפני הוועדה למעמד האישה היתה סדרה של אופציות להקמת מקלטים.

מנחם וגשל: יש עדיפות ראשונה להקים מקלט מיוחד, כיוון שבעניין הזה באמת יש בעיית התמודדות בתוך המקלטים הקיימים.

ענת מאור: ולזה נדרש אולי שיתוף וסיוע של משרד הבריאות.

ענת מאור: זה עומד בסדר עדיפות ראשון.

שוש צימרמן: אני ממשרד החינוך ואני רוצה להפנות את תשומת הלב לאספקט שלא עלה כאן, האספקט המניעתי.

שוש צימרמן: אני מחזיקה בידי מחקר שיצא בימים אלה, של תכנית משותפת לנו ולמשרד הרווחה שנקרא בזמנו: התבגרות מכבדת או מכובדת.

שוש צימרמן: שינינו את השם כי זה לא נשמע כל כך טוב באוזני בני הנוער לחברות וזוגיות ללא אלימות.

שוש צימרמן: בסך הכל, התוצאות של המחקר מראות, שגם מי שהעביר את התכנית מורים ויועצים וגם תלמידים, ראו שהנושאים מאוד רלוונטים ומאוד נגעו להם והם ייחסו לזה הרבה חשיבות.

שוש צימרמן: דבר מעניין הוא, שאנחנו צריכים לחשוב מה ההשלכות של זה לגבי התכנית ומה השינויים שאנחנו רוצים לעשות בתכנית בהבדלים בין בנות לבנים.

שוש צימרמן: בנות ייחסו לתכנית הזו חשיבות רבה מאוד ורלוונטיות רבה מאוד.

שוש צימרמן: תמיד הן היו בערכים מאוד גבוהים לעומת בנים, שאצלם זה עומד ברמה הבינונית.

ענת מאור: אני מבינה.

ענת מאור: ברשותך, מעבר לתכנית הזאת וזה מאוד חשוב, אנחנו מדברים על מיליון וחצי תלמידים.

ענת מאור: אפשר לדעת מה התקציב שהמשרד מועיד היום לחינוך ושוויון בין המינים ומה התקציב שיש לו לתכנית הזאת ומה ההיקף שבו היא מועברת?

ענת מאור: אני מנהלת בית ספר תיכון לשעבר.

שוש צימרמן: התקציב לתכנית הזו הוא חצי מיליון שקל לשנה, כשגם משרד הרווחה נותן את חלקו.

ענת מאור: בכמה בתי ספר זה מועבר?

שוש צימרמן: בכל שנה זה מועבר ב-120 בתי ספר, כשבממוצע יש חמש שש כיתות בשכבה.

ענת מאור: את יודעת כמה בתי ספר תיכוניים יש לנו?

שוש צימרמן: יש לנו 3,500 כיתות י' ו-י'א.

שוש צימרמן: אני מדברת על מאה כפול 5, 500 כיתות בשנה, שעוברות את התכנית.

שוש צימרמן: במשך שלוש שנים רצופות כיסינו כ-1,500 כיתות.

ישי קום: אני מנהל את השירות הסוציאלי בקופת חולים מאוחדת.

ישי קום: אני רוצה להאיר אור על העשייה שנעשית במשרד הבריאות ובכל קופות החולים, בעיקר בחלק של הדרכת צוותים רפואיים ולהעיז ולראות את הנושא של האלימות גם בתחום של ילדים ובני נוער וגם בנושא הכל כך עדין ומורכב של...

ענת מאור: אגב, זה מחייב אותם לפי חוק.

ענת מאור: זה לא רק בהתנדבות.

ענת מאור: ..

ישי קום: בסדר, אבל אפשר היה להישאר בגווני האפור ולא לראות ולא לשמוע ולא לגעת.

ישי קום: זה מאוד מורכב שהרופא פוגש את האדם ואת כל המשפחה שלו והסיפור לא פשוט.

ישי קום: זה דבר שחשוב שישמע פה, שנעשית פעילות מאוד רצינית במהלך השלוש שנים האחרונות במשרד הבריאות וגם בקופות החולים.

ישי קום: אבל, יש פה בעיה ואני רוצה להעלות אותה, בנושא של הפניית נשים למרכזי מניעת אלימות.

ישי קום: יש מקומות שהצפיפות מאוד גדולה וזמן ההמתנה מאוד ממושך ועם החוק הזה של חובת יידוע שנכנס לתוקפו,יש לנו בעיה.

ישי קום: ברגע שאנחנו מיידעים את מרכז האלימות במשפחה ואנחנו מעודדים נשים לפנות, לא בכל מקום יש אפשרות לקבל פניות.

ישי קום: זה זמן המתנה וצריך לדעת את הדברים האלה.

ענת מאור: זה דיווח מאוד חשוב.

דוברת: ממש לא ידוע לי על זמן המתנה.

דוברת: ..

ענת מאור: כשרופא כבר כן עושה את מה שמוטל עליו בחוק, אז יש באותם מרכזים.

ענת מאור: ..

ישי קום: מרכזים כמו בחולון יהוד ופתח תקווה.

ישי קום: בפתח תקווה למשל, נעשית עבודה יפהפיה.

ישי קום: אבל, אומרת מנהלת המרכז: אני מאוד עמוסה.

ענת מאור: אני מבקשת להעביר את האינפורמציה הזאת במכתב למשרד העבודה והרווחה עם עותק לוועדה.

ישי קום: נקודה נוספת לגבי מערכות המידע: יש בעיה קשה מאוד בהעברת המידע בין רשויות ואף אחד לא יודע לאן זה מתגלגל.

ישי קום: יש פה קושי מצד האישה לבוא ולהיפתח בפני מישהו מאיתנו, בטח ובטח אם זה עובר למערכות אחרות.

ישי קום: חשוב לגעת גם בנושא הזה.

מיכל כפרי: אני רוצה להביא לידיעת היושבים פה, שיש שני תיקוני חקיקה ואני לא יודעת אם יודעים עליהם, שאחד נותן הגנה לאישה ששוהה במקלט לנשים מוכות, הגנה מפני פיטורים לתקופה מסויימת וזכות נוספת, אחרי שהיא שהתה במקלט לנשים מוכות, היא צריכה להתפטר מעבודתה כי היא עוברת למקום אחר וזאת עילה לפיצויי פיטורין.

מיכל כפרי: אני חושבת, שזה כלי שחשוב לדעת אותו כי הרבה פעמים נשים מהססות לעזוב את הבית, כי יש להן עבודה קבועה והן מפסידות.

מיכל כפרי: זה למעשה כלי שנותן להן לגיטימציה לעשות זאת.

דוברת: כל העובדים הסוציאליים צריכים לדעת את זה.

ישי קום: אנחנו מפיצים את זה בחוזרים.

דוברת: אני רוצה להתייחס למה שהזכרתם בדוח, בנושא פרוייקט שעובד היום של עובדים סוציאליים בתחנות משטרה.

דוברת: צוין פה כחלק מיישום הדוח ואני רוצה לציין שהפרוייקט הזה עובד בהצלחה ב-12 תחנות משטרה, דהיינו, ב-12 ישובים.

דוברת: זה המקום לבקש פעם נוספת, אחרי שכבר ביקשנו מספר פעמים, להרחיב את הפרוייקט הזה לתחנות נוספות, דהיינו לישובים נוספים.

דוברת: בהקשר הזה, אני רוצה לציין שני דברים: ההתערבות של העובד הסוציאלי היא לא רק בהגשת תלונה ראשונה של אישה אלא בכל תלונה שמוגשת, גם אם היא מגיעה פעם שניה.

דוברת: זה בדיוק הזמן לחבור אל עובדים סוציאליים ולעשות את הקישור לטיפול.

דוברת: כמו כן, אני רוצה לציין ולחזור, שאנחנו מאוד מבקשים להרחיב את זה לישובים נוספים.

ענת מאור: אני רוצה לסכם את הישיבה: הנושא הזה בלתי נגמר ולא ייגמר לעולם.

ענת מאור: בשם יושבת ראש הוועדה, אני רוצה לציין לזכותה שנושא המעקב והפיקוח אחרי כל מקרה רצח, לא ירד לא יירד והוא ימשיך להיות חלק מסדר היום של הוועדה.

ענת מאור: אין לי ספק, שפעולת המניעה לא הנקודתית, אלא החברתית-תרבותית-כלכלית, זה הדבר הכי חשוב.

ענת מאור: ככל שנהיה מדינה עם פחות אלימות ועם פחות מלחמות ועם יותר סולידריות ועם חינוך יותר הומניסטי, אין ספק שהתופעה תתרכך.

ענת מאור: אני רוצה לברך את דוח מבקר המדינה, שעסק בנושא הזה בצורה מקצועית , בצורה מאוד ממוקדת ולא בהצהרות של מחויבות שאין מאחוריהן ממש.

ענת מאור: אנחנו רואים בכך מנוף מחייב כלפי משרד העבודה והרווחה, כלפי הממשלה כולה, כלפי משרד השיכון וכלפי המשרד לביטחון פנים.

ענת מאור: כל תחנה ותחנה צריכה לקבל התייחסות ולא לתת תשובה לדוח מיד עם פרסומו.

ענת מאור: אנחנו רוצים שהתגובות לא תהיינה הסבר.

ענת מאור: יש ביטוי של נל"ת מול נל"י.

ענת מאור: נל"י זה ניהול לפי יעדים ונל"ת זה ניהול לפי תירוצים.

ענת מאור: אנחנו לא מחפשים את התירוצים אלא מחפשים את הקידום ואת הטיפוח של הדברים בכל המישורים, במשרדים ובשלטון המקומי.

ענת מאור: בהצלחה לכל אלה שעושים הרבה מאוד, כי בלעדיכם המצב היה הרבה יותר גרוע.

ענת מאור: תודה רבה.

מרים שכטר: אני מ בקשת לומר ששרת החינוך שילשה את התקציב.

ענת מאור: אני מודה לכולם.

ענת מאור: הישיבה נעולה.