הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 179, 2002-02-20 09:00

יעל דיין: אנחנו לא יכולים לעשות הבחנה בין ימים קשים וימים קשים יותר.

יעל דיין: סדר היום שלנו לא משתנה בגלל אירועים ולכן לפעמים נושאים שנראים פחות חשובים, נדונים באותה מידה כמו נושאים שנראים יותר חשובים וכולנו צמודים לתקשורת ועושים את מלאכתנו.

יעל דיין: אני אומרת את זה כי הרבה פעמים כאשר הוועדה הזו מופתעת – כבר לא כל כך מופתעת – ומתרחש רצח אישה על-ידי בן זוגה, אנחנו מכנסים תמיד ישיבת חירום.

יעל דיין: אנחנו שומרים על סדר היום ואני מניחה שיש כאלה ששואלים במה יעל דיין מתעסקת כאשר הארץ רועשת ואנחנו במצב מלחמה.

יעל דיין: אני לוקחת עלי את האשמה כי אני עוסקת בדברים שהם במנדט שלי ואני עוסקת בדברים שגורמים וועדות אחרות אינם עוסקים בהם.

יעל דיין: אני רוצה לברך את המועצה הפוליטית לזכויות גייז בישראל שהוא למעשה גוף חדש.

יעל דיין: אני מציינת את זה כי הפעם למשל איננו דנים בנושא האיידס שזה מזה שנים רבות היה הקשר הטבעי כאשר אמרת הומו, אמרת איידס וכך היה בכל העולם.

יעל דיין: אני והוועדה שותפים לנושא המאבק באיידס, בין אם דרך משרד החינוך, הסברה וכל מה שקשור בזה ואנחנו עושים זאת בצורה אינטנסיבית.

יעל דיין: אנחנו עוסקים בזה במסגרות אחרות והיום כאשר אנחנו מדברים על נושא הבריאות בקהילה, אנחנו איננו עוסקים באיידס, לא מתוך הטמנת ראש בחול אלא משום שאנחנו חושבים שזה נושא בפני עצמו.

יעל דיין: כיושבת-ראש הוועדה אני עוסקת בצורה מאוד אינטנסיבית בנושא האיידס אצל נשים, איידס אצל נשים בהריון כאשר שם יש אפשרות לפעולה מונעת כמעט לגמרי אם מאבחנים את המחלה בזמן, איידס בקהילה האתיופית שזה נושא שקיים בטאבו אבל חייב להיות מטופל.

יעל דיין: אחוז הנשים – וכאן התייחסות ללסביות – שנגוע באיידס, עולה מאוד וכאן מדובר בנשים שהן נרקומניות, כאשר מדובר באחוז גבוה, או בנשים שנדבקו עקב מגע מיני.

יעל דיין: אנחנו מדגישים את זה גם בהקשר של הסברה, אמצעי מניעה, וגם בהקשר הטיפולי למרות שבציבור עדיין רווחת הדעה שזה לא עסק של נשים שכמובן סטטיסטית לחלוטין זה לא נכון.

יעל דיין: זה עלול להיות יותר ויותר חמור בגלל חוסר המודעות, ההסברה והטיפול בזמן.

יעל דיין: אנחנו נשמע דיווח מדוקטור יצחק לוי.

יעל דיין: הקדמתי את ההקדמה שלי משום שדוקטור יצחק לוי הוא מנהל יחידת האיידס בבית החולים תל-השומר ונרצה לשמוע ממנו על היחס בין שיעור תחלואה במחלות ספציפיות בקהילה לעומת שיעור התחלואה הכללי.

יעל דיין: קראתי מה שקראתי בפרק הבריאות.

יעל דיין: אני לא מה שנקרא אשת מקצוע אבל די מודעת לבעיות כפי שהן.

יעל דיין: אנחנו נשמע את הדיווח ונראה איפה למקם כל אחד מהדברים וזאת כדי לא ליצור תדמית ולא להיצמד למשהו שהוא מעין עובדה שהשכיחות של מחלות מסוימות הרבה יותר גבוהה.

יעל דיין: יש עניין בטיפול באותן מחלות ששכיחות באוכלוסייה באותה מידה.

יעל דיין: כלומר, יש בעיה של רגישות או פתיחות או קשר טוב בין הומו והרופא או המערכת הרפואית, ושם יש אולי הבדל וכאשר יש דברים שהם ספציפיים ודורשים התייחסות אל ההומו או אל הלסבית במושגים הרפואיים, כמובן שאנחנו רוצים שגם הקהילה תיתן את חלקה באותו קשר עם הרופאים, בהסברה פנימית, בוודאי בכל הנוגע למחלות מין אבל לא רק.

יעל דיין: יש נושאים שעלו כאן בדיווח שצריך להיזהר בהם ואני אומרת את זה כמי שעוסקת די הרבה במחקרים ובסטטיסטיקות.

יעל דיין: אם אנחנו אומרים שאחוז מחלות הלב והריאה יותר גבוה משום האחוז הגבוה של המעשנים, זה דבר שהייתי מאוד נזהרת בהגדרה הזו.

יעל דיין: אני אומרת להניח את האיידס בצד מבחינת מחלות הריאה ואז קחו את האוכלוסייה הכללית כי העניין שהומואים או לסביות מעשנים יותר, זה מסוג הדברים שאני לא יודעת אם הם נבדקו בצורה מסודרת.

יעל דיין: אני לא מקבלת את זה שאומרים שהאוכלוסייה הזו נמצאת באיזשהו לחץ שגורם לה לעשן יותר.

יעל דיין: אני רוצה לסיים את דבריי בבקשה לקיים איזשהו מחקר בנושא.

יעל דיין: אני רוצה לומר שהנושא של מחקרים לגבי מגזרים או לגבי קהילות או לגבי נושאים ספציפיים הוא מאוד בפיגור אצלנו והוא בפיגור לא מבחינת מודעות אלא בצורה ברורה ביותר בגלל היעדר תקציבים.

יעל דיין: לקח לנו הרבה מאוד שנים – ואני מדברת על שנות דור – להגיע לכך שבמשרד הבריאות – ובתחום אחר לגמרי במשרד המשפטים – ייערך מעקב מחקרי, לא סקר חד-פעמי, לקטלוג, דירוג וסיקור של בריאות נשים.

יעל דיין: זה התחיל לפני כשנתיים, נכנס לאיזשהו מהלך פורמלי ואנחנו רואים היום את התוצאות של זה, אבל עד לפני זמן קצר לא הייתה שום דרך לקבל – מלבד בדברים הברורים של סרטן השד, סרטן רחם ושחלות ועוד פחות אוסטיאופורוזיס - מידע על מחלות אחרות כאשר זה אקוטי לקבל את המידע כמו מחלות לב אצל נשים והטיפול בהן.

יעל דיין: זה דבר שרק לאחרונה התבסס.

יעל דיין: אם הקהילה יכולה בשיתוף עם גורמים ציבוריים לארגן תקציב, ללא ספק זה יזורז.

יעל דיין: זה לא צריך להיות סקר בקנה מידה עולמי, ואין לנו את האמצעים לזה, אבל זה יכול לתת כמה תשובות לאותן שאלות שאנחנו שואלים כאן.

יצחק לוי: אני יכול לומר באופן חד-משמעי שראיתי בחצי שנה אחרונה למשל יותר מקרי עגבת באוכלוסייה ההומוסקסואלית מאשר ראיתי בכל 15 שנות חיי כרופא קודם לכן, ולאו דווקא בגלל שאנשים יותר מודעים שכאשר יש להם איזו פריחה הם צריכים לבוא לרופא אלא אלה אנשים שהם נבדקו מבלי שהם חשבו שיש להם עגבת.

יצחק לוי: אני מנהל יחידת האיידס אבל אני גם רופא ביחידה למחלות זיהומיות, כך שבהחלט אני גם מכיר את התחלואה בקרב אוכלוסייה התרו-סקסואלית ובאמת זה לא שונה מבחינת העלייה.

יצחק לוי: זה מביא אותי למשפט הראשון שאני רוצה לומר והוא שברוב המחלות, ברוב המצבים, התחלואה בקרב הקהילה ההומו-לסבית לא שונה במהותה מהתחלואה בקרב האוכלוסייה ההתרו-סקסואלית.

יצחק לוי: מה ששונה זו הנגישות.

יצחק לוי: בוודאי יש רופאים נגישים באוכלוסייה הישראלית, אבל מסקרים שאנחנו עשינו מצאנו שהומואים ולסביות, ובמיוחד צעירים, חוששים ללכת לרופא שמא המחלה שיש להם תעיד על נטייתם המינית, במיוחד אם זה רופא משפחה, כי אז הוא אולי ידווח להורים, ועל כן יש ממש הימנעות ללכת אליו והם מגיעים לאבחון בשלב מאוד מאוחר.

יצחק לוי: זאת אומרת, אם למשל במקרה של עגבת – אני משתמש בדוגמה הזאת – באוכלוסייה התרו-סקסואלית, מגיעים בדרך כלל לרופא עור או לאורולוג או לרופא משפחה כשיש עוד נגע ראשוני, כאשר יש נגע על הפין, כאשר מוצאים את זה בשלב הראשון, הרי שבאוכלוסייה ההומוסקסואלית אנחנו כמעט לא רואים עגבת ראשונית אלא אנחנו רואים את המחלה בשלב השניוני כאשר כבר יש מחלה עם פריחה בכל הגוף.

יצחק לוי: ההסבר לזה אני מניח הוא לא בגלל שאצל הומואים הביולוגיה היא שונה אלא כיוון שפשוט יש רק נגע על הפין, זאת בושה ולא הולכים אלא נותנים לזה לחלוף ואנחנו יודעים שהשלב הראשוני של עגבת בהחלט יכול לחלוף מעצמו.

יצחק לוי: אם נמשיך להשתמש במטפאורה הזאת, אנחנו יודעים שבשלב הראשון שאפשר לטפל בשלוש זריקות פניצילין, אם אנחנו מגיעים לשלב שניוני עם חדירה למערכת העצבים המרכזית, זה כבר טיפול הרבה יותר מסובך ואחרי מספיק זמן זה הופך בלתי הפיך.

יצחק לוי: אני חושב שהדבר הזה נכון בכלל לתחלואה ביו-פסיכוסוציאלית בקרב האוכלוסייה ההומו-לסבית שאם לא מגיעים בגיל צעיר ונותנים לדברים לשקוע, בהחלט אנחנו נאחר את הרכבת.

יצחק לוי: את הסקירה שלי חילקתי לביו-פסיכוסוציאלי כי אני מאמין בגישה הרב-תחומית, ואני אתחיל עם מחלות מין כי זה משהו שבולט, זה משהו שרואים אותו, זה משהו שאפשר לבדוק אותו.

יצחק לוי: כשאנחנו מדברים יותר מאוחר על התאבדויות בקרב בני נוער הומוסקסואלי, זה משהו שהרבה יותר קשה לשים עליו את האצבע.

יצחק לוי: לגבי מחלות מין.

יצחק לוי: מה שאנחנו יודעים זה באמת לגבי עגבת, כי את זה בדקנו בתל-השומר, כבית חולים שמנקז פחות או יותר את אוכלוסיית תל-אביב ולכן אני לא יכול להסיק מזה לגבי כלל הארץ, אבל אני מניח שהתמונה לא תהיה שונה.

יצחק לוי: דוקטור סטרוגר מחיפה עשה את אותו דבר לגבי אוכלוסייה התרו-סקסואלית והוא רואה את אותו הדבר.

יצחק לוי: זאת אומרת, נטייה לעלייה ניכרת בשכיחות.

יצחק לוי: לגבי הרפס, אנחנו רואים את אותם נתונים.

יצחק לוי: לגבי זיבה אין לנו נתונים בכלל.

יצחק לוי: אחת הבעיות שבכלל לא נותנים עליה את הדעת, והיא דווקא כן יותר ספציפית לגבי הומוסקסואלים, זה הנושא של קומבילומה שזה גידול שגדל על הפין או בפי הטבעת וגם על-ידי נגיף פפילומה.

יצחק לוי: אצל נשים זה נגיף שמוכר הרבה שנים וגם גורם סיכון לסרטן צוואר הרחם.

יצחק לוי: מסתבר שאנשים שיש להם את זה בפי הטבעת, זה גורם סיכון לסרטן בפי הטבעת.

יצחק לוי: אי-אפשר לקרוא לזה סקר, אבל משאלות שאני שואל בקרב בני הקהילה, הם בכלל לא מכירים ולא מודעים לדבר הזה.

יצחק לוי: לכן הרבה פעמים אנחנו רואים אותם מגיעים עם כרובית בגודל 15 סנטימטר כשבע

יצחק לוי: צם היו צריכים להגיע אלינו כשהכרובית הזו היא בגודל של פחות מחצי סנטימטר.

יצחק לוי: יש הרבה אימה ופחד לאנשים להגיע לרופא בגלל מחלות מין.

יצחק לוי: יש לי אתר אינטרנט שבו אני נותן תשובות לשאלות ואולי על כל מאה שאלות של אנשים ששואלים על מחלות מין, בסופו של דבר אחד או שניים גם מגיעים לרופא.

יצחק לוי: אני אספר משהו שהוא לא סקר אבל אנקדוטה משירות המילואים שלי.

יצחק לוי: מגיעים חיילים התרו-סקסואלים עם מחלות מין.

יצחק לוי: כשמגיע חייל הומוסקסואלי עם מחלת מין, בדרך כלל זה יהיה בשלב יותר מאוחר מאשר הגיע הקולגה ההתרו-סקסואל שלו.

יצחק לוי: כשהוא נשאל למה הוא הגיע מאוחר, הוא אומר שאם הוא היה בא, אני הייתי יודע ישר מי הוא ומה הוא.

יצחק לוי: זאת אומרת, יש הבהוב בין מחלת מין והומוסקסואליות אצל אותו נער שנמנע מלהגיע.

יצחק לוי: אני חושב שאחד הדברים שאנחנו אולי כן צריכים לעשות זה בכל-זאת לעשות איזשהו סקר כי אין לנו שמץ של מושג אם באמת יש בעיה.

יצחק לוי: יש רושם שיש בעיה, אבל אין לנו מושג שיש בעיה.

יצחק לוי: אם יש בעיה צריך לדעת מה לעשות אתה.

יצחק לוי: צריך לזכור שחלק גדול מהמחלות האלה, כשתופסים אותם בשלבים הראשונים, הן מחלות הפיכות באמצעות טיפול אנטיביוטי פשוט.

יצחק לוי: אגב, בוועדה לקידום מעמד האישה, לנשים טיפול אנטיביוטי בתרופה שעולה חמישה שקלים, יכול להפוך אחרי כמה שנים להפריית מבחנה שעולה עשרות ומאות אלפי שקלים.

יצחק לוי: אלה בהחלט מחלות שכדאי לתפוס אותן בראשיתן.

יצחק לוי: כשאני הולך למחלות קצת יותר ספציפיות.

יצחק לוי: דיברתי על סרטן פי הטבעת שזה משהו שגם בקרב הקהילה הרפואית – וכאן שאלתי רופאים, כולל רופאים זיהומולוגיים אחרים אבל שלא מתמצאים בקהילה ההומו-לסבית – הם לא מכירים את הנושא הזה של שכיחות יתר של קומבינומה וסרטן פי הטבעת.

יצחק לוי: אנשים בעצם נמנעים לעבור פעם בחמש שנים – שזו אחת ההמלצות היום של איגוד הרפואה הזיהומית האמריקאי – בדיקה שהיא בסך הכל בדיקה כדוגמת בדיקת פפס לנשים שמומלץ לגברים הומואים פעילים לעבור אותה.

יצחק לוי: זה משהו שבהחלט שווה להתחיל לעשות בנושא זה השתלמויות ואחזור לדבר על זה כשאדבר בהמשך על המלצות.

יצחק לוי: עוד מחלות קצת יותר ספציפיות להומואים, וכאן נעשו השוואות רבות בעולם, מחלות מעיים כמו טפילים, אמבות, ג'יאדיואה ודלקות כבד וזה כבר ידוע משנות ה80-.

יצחק לוי: אחת ההמלצות שצריכה לצאת מכאן – ועד היום רוב ההומואים בארץ אינם מחוסנים מצהבת B, שזו מחלה שאפשר למנוע באמצעות חיסון – כי בהחלט יהיה צריך להמליץ לחסן את כל האוכלוסייה.

יצחק לוי: אם אנחנו מתמקדים קצת יותר קהילתית, יש נתונים של העולם המערבי, לגבי סרטן שד וצוואר הרחם בקרב נשים לסביות כשבהתחלה נתנו לזה כל מיני הסברים.

יצחק לוי: מסתבר שנשים לסביות פוריות פחות מאשר נשים התרו-סקסואליות.

יצחק לוי: לא ברור אם בארץ זה גם ככה ויכול להיות שנבדוק את הדבר הזה.

יעל דיין: אנחנו יושבים כאן כדי לראות מה הכתובת לכל דבר.

יעל דיין: הרי רופא או רופאה לא יסרבו לראות אישה ואני מניחה גם שלא ישאלו אותה אם היא לא תנדב את האינפורמציה.

יעל דיין: העניין של ממוגרפיה או אבחון מוקדם של סרטן השד, זה דבר אלמנטרי היום באוכלוסייה.

יעל דיין: אם מישהי היא גם לסבית והיא גם בקבוצת סיכון, היא נכנסת לקבוצת סיכון נוספת על ידי העובדה שהיא לא מגיעה בזמן.

יעל דיין: חס וחלילה שהיא בקבוצת סיכון כללית והיא לא הולכת לפני המועד בגלל שהיא לסבית.

יעל דיין: לגבי הלסביות אתה אומר שאתה למעשה לא מוצא שיעור מחלה יותר גבוה בגלל שהן לסביות אלא מדובר ביתר טיפול בגלל האבחון המאוחר.

יצחק לוי: הפרק הבא הוא לגבי שימוש בסמים ואלכוהול.

יצחק לוי: על המצב אפשר להעיד באופן חד-משמעי לפי המצב בעולם המערבי, כאשר משמועות אני יכול להגיד שזה גם בארץ כך, ששימוש בסמים, ואני לא מדבר על סמים בהזרקה, יותר כבדים אצל הומוסקסואלים מאשר בהתרו-סקסואלים, ויותר כבדים בהומוסקסואלים היום מאשר היו בעבר.

יצחק לוי: אין לי הסבר לדבר הזה.

יצחק לוי: יש הסברים תיאורטיים שניתנו בעולם, בגלל הבדידות, בגלל הדיכאון וכולי, אבל בעצם אלה השערות תיאורטיות שלא נבדקו.

יצחק לוי: אני חושב שזה בהחלט כר פורה ונרחב למחקרים כדי להבין למה הדבר הזה קורה.

יצחק לוי: מה לגמרי ברור זה שרופאים לא מודעים לדבר הזה ובעצם האינסטנציה היחידה שהומוסקסואל מגיע לאיזשהו מקום שאפשר לעשות אתו חינוך רפואי שזה הרופא, במקרה הטוב, אם בכלל, הרופא מדבר אתו על קונדום אבל בוודאי לא ידבר אתו לא על אלכוהול ולא על סמים.

יצחק לוי: ההמלצה השנייה היא חינוך והסברה בקרב הומואים ולסביות לגבי הצורך בבדיקות רפואיות מונעות ושמירה על אורח חיים בריא שזה בהחלט תפקיד של הקהילה ושלנו.

יצחק לוי: הפרק השני הוא בעיות פסיכו-סוציאליות באוכלוסייה ההומו-לסבית כאשר כאן קיימת שכיחות של מצבי דיכאון וניסיונות אובדניים.

יצחק לוי: בעבודות שעשו בארצות-הברית ובאירופה מצאו עלייה בשכיחות זו אצל נוער עד פי שש לעומת התרו-סקסואלים.

יצחק לוי: ההמלצה שלי היא לפנות לרופאים ורופאות שמתעסקים עם בני נוער, שזה יכול להיות מרפאות מתבגרים ובצבא, ושם אפשר בהחלט להכניס שעתיים בנושא הזה ולו בשביל להעלות את המודעות.

יצחק לוי: הדבר האחרון זה הנושא של נגישות שזה נושא שמסכם את כל שאר הנושאים.

יצחק לוי: נגישות של האוכלוסייה ההומו-לסבית לרופא שכפי שאמרתי הרופאים קיימים אבל עדיין לרוע מזלנו עמדות של חלק ניכר מהרופאים – יש הרבה שאלוני עמדות שבדקו גם בארצות-הברית וגם בארץ - כלפי הומו-לסביות אלה עמדות שליליות וזה באחוז מאוד גבוה.

יצחק לוי: אחד השאלונים שאנחנו העברנו בתל השומר, נתנו אותו לרופא ולרופאות ותיארנו חולה איידס, אמרנו שפעם הוא הומוסקסואל, פעם הוא מישהו שנדבק מבן-אדם, פעם הוא הומופיל, והיה לגמרי ברור שההומוסקסואל אשם.

יצחק לוי: בשאלון התייחסנו לאיידס, אבל אני בטוח שהומוסקסואל יצא אשם כמעט בכל שאלות שנגיש לרופאים.

יצחק לוי: זה נושא שבהחלט שווה חינוך והסברה בבתי הספר לרפואה ואנחנו יודעים שצריך להתחיל את זה מוקדם.

יצחק לוי: להתחיל להסביר את זה בשנה ששית, זה מאוחר מדי.

יצחק לוי: בנוסף לכך צריך לתת חינוך והסברה בקרב קופות-החולים.

יצחק לוי: יכול להיות ששווה הקמת מרפאות ייחודיות לאוכלוסייה ההומו-לסבית, אבל זה נושא שעדיין צריך לבדוק אותו.

יצחק לוי: בניו-יורק ובסן-פרנציסקו זה הולך, אבל באלבמה זה לא הולך.

יצחק לוי: אני לא יודע איפה ישראל ממוקדמת בציר הזה, בין אלבמה לניו-יורק.

חן זמיר: לידי יושב פרופסור מנפרד גרין שיתייחס לסקרים ולמידע הנוסף שנדרש בנושא הזה.

חן זמיר: לנושא החיסונים.

חן זמיר: אני מצטרפת לנאמר שראוי וצריך לחסן בצהבת B אבל לדעתי צריך לשקול גם חיסון צהבת A, כי גם כאן ידוע ומתועד בספרות הסיכון לדלקת כבד.

חן זמיר: הצהבת הנגיפית השכיחה, ההעברה שלה היא מהפה דרך דרכי העיכול, דבר שהוא בהחלט שכיח ואנחנו יודעים שחלק גדול מהאנשים בגיל 18 עדיין אין להם נוגדנים טבעיים.

חן זמיר: מישהו כאן שאל אם אפשר לשלב את החיסון, אבל לא רצוי היום לשלב את שניהם יחד כי הפרוטוקולים הם שונים, אבל אם מביאים את זה בחשבון, רצוי וצריך את שני החיסונים האלה.

חן זמיר: הדבר הנוסף קשור להסתדרות הרפואית.

חן זמיר: אתה הזכרת את האיגוד של הרופאים למחלות זיהומיות.

חן זמיר: נכון שגם בספרות וגם בדפי המידע שהמשרד מפיץ כותבים קבוצות סיכון ומזכירים יחסי מין של הומוסקסואלים כגורם סיכון, אבל אולי איגוד הרופאים למחלות זיהומיות צריך לגלגל את הרעיון לחשוב עליו כי עשו את זה לגבי כל מיני קבוצות אחרות וזה עובד טוב.

מאירה ברגר: אני חושבת שרופאים שלא רוצים לדעת, לא יודעים.

מאירה ברגר: אחת השאלות שאני שואלת – כמו שיש שאלת לגבי גורמי סיכון למחלות לב – לגבי גורמי סיכון למחלות זיהומיות וגורמי סיכון למחלות מין, וכרופאה צעירה התפלאתי לראות שברגע ששואלים, מקבלים תשובה ישירה.

מאירה ברגר: אני יכולה לשאול האם הוא מקיים יחסי מין עם בן-מינו, ומי שמקיים, אומר כן.

מאירה ברגר: זאת אומרת, ברוב המקרים אין בעיה אלא אם זה מישהו שלא יצא מהארון, אבל אם הוא יצא, הוא אומר את זה לרופא.

מאירה ברגר: צריך פשוט לשאול.

יעל דיין: בעניין של אבחון בזמן של סרטן השד וסרטן הרחם אצל הלסביות.

יעל דיין: מסתבר שבקהילה הלסבית פחות הולכים לצורך אבחון מוקדם ולכן כאשר הן מגיעות, החולות ביניהן מגיעות בשלב מאוחר שיותר קשה לטיפול.

יעל דיין: זה לא קשור בלסביות שלהן, אבל זה איזשהו פחד כזה או אחר מחשיפה.

מנפרד גרין: אם ניקח את הנושא של מחלות זיהומיות, במיוחד מחלות מין, ואנחנו מתבססים על דיווח שהוא דיווח חלקי בלבד ללא ציון אם מדובר בהומוסקסואל, אנחנו למשל יודעים לפחות מהדיווח שיש עלייה בזמן האחרון במחלת הזיבה וזה באופן כללי וקורה לא רק בישראל אלא בעולם כולו.

מנפרד גרין: אנחנו נמצאים במגיפה למרות שהמגיפה היום היא קטנה ביותר.

מנפרד גרין: עד לפני כמה שנים שכמעט לא ראינו את המחלה ואת החיידק הזה בישראל.

מנפרד גרין: המחלה נעלמה, אבל בארבע-חמש השנים האחרונות אנחנו רואים עלייה מתמדת.

מנפרד גרין: זה כנראה קשור לכמה דברים שאנחנו לא מבינים, כאשר אחד מהם אולי זה שינוי בהתנהגות וגם על זה אין לנו הרבה מידע.

מנפרד גרין: צורת העברת המחלות כמו הרפס ועגבת היא דומה, ואני לא מדבר על הזרקה בסמים שהיא אופיינית לצהבת B.

בשני היבטים: אם אנחנו רוצים לבנות מערכת מידע, יש לנו שתי בעיות כאשר הבעיה הראשונה כמובן היא תקציב כי מידע עולה כסף וזה כסף לא קטן.

בשני היבטים: אנחנו צריכים להתמודד גם עם הצד התקציבי.

בשני היבטים: הבעיה השנייה הועלתה כאן והיא הזיהוי.

בשני היבטים: זאת אומרת, בסקר הזה אני צריך לזהות את האנשים.

בשני היבטים: זאת אומרת, אני לא יכול לנחש אלא אני שואל אותו אם הוא הומוסקסואל או לא.

בשני היבטים: במסגרות מסוימות ניתן לעשות את זה, אבל זה מוגבל.

בשני היבטים: לדעתי בשיתוף פעולה עם המועצה שלכם, ניתן לבצע סקרים הרבה יותר לעומק אבל זה דורש שיתוף פעולה.

בשני היבטים: זה אומר שאנחנו מכוונים סקרים בשיתוף פעולה כדי שנדע את המכנה פחות או יותר.

בשני היבטים: אם יש הסכמה שלכם שאנחנו נעזור לכם להקים מערכת בקרה של סקרים, אין לנו בעיה לעשות את זה ונצטרך לעבוד ביחד כדי למצוא את התקציב הדרוש לכך כשלדעתי גם כאן ניתן להגיע לאיזשהו שלב.

יעל דיין: בקטע של אמצעי מניעה, עוסקים גופים שונים וזה בחלקו נותן פתרון גם לדברים שהעלינו כאן.

יעל דיין: הקטע הערכי-חברתי הוא מאוד חשוב בגלל העניין של נטייה אובדנית.

יעל דיין: כשאנחנו מדברים על הומואים בני נוער והסיכון להתאבדויות, זה כן נכלל בחומר.

יעל דיין: אני מודה לכם.