הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 172, 2002-01-30 09:00

יעל דיין: מאחר שנמצא כאן הפורום הרלוונטי לנושא המקלטים, אני רוצה לספר על כתבה שהתפרסמה בעיתון על מקלט בבני-ברק שנקרא "לב לאחים".

יעל דיין: מוזר שהמקלט נקרא אחים ולא אחיות מאחר שמדברים על מקלט לנשים מוכות שמופעל בבני-ברק על-ידי עמותה שאני מניחה שהיא חרדית.

יעל דיין: לפי המאמר – הכל לכאורה כי אני מסתמכת על חומר פרסומי, אבל אני חושבת שחובתנו לקבל תשובה על זה עכשיו או אחר-כך – אם רוצים לקבל טיפול קיימת התניה של חזרה בתשובה.

יעל דיין: מסתבר שהמקלט הזה מאכלס נשים במצוקה גדולה והמקום הוא לא מעון אורחים.

יעל דיין: הכותרת שמופיעה בעיתון היא "או שאת חוזרת בתשובה או שאת חוזרת לבעלך המכה".

יעל דיין: אני לא שמעתי על המקלט הזה.

יעל דיין: אני יודעת שבבני-ברק יש מקלט אבל לא נכנסתי לפרטים.

יעל דיין: אני רוצה קודם כל לקבל דיווח בנושא הזה, אבל מה שיותר חשוב לי זה שאני רוצה לנסות לקבוע ישיבה עוד לפני הפגרה כשבדיון זה ישתתפו פורום מנהלות המקלטים כך שיהיה ייצוג לכל המקלטים.

יעל דיין: יש לנו היום 13 מקלטים פלוס נערות במצוקה ואני מבקשת לדיון את הפורום המלא, כך שנוכל לשבת לדיון בצורה רצינית ומקצועית עם האנשים האחראיים.

יעל דיין: אני מבקשת מכל אחד מהמקלטים להביא דיווח על פעילות המקלט, המחזור, מספר הנשים שחוזרות יותר מפעם אחת, פרופיל של המקלט וכולי.

יעל דיין: זה לא עניין תקשורתי אלא אני רוצה שהוועדה באמת תרכז נתונים מעודכנים כדי שנדע איך מתפקד כל מקלט, מי האוכלוסייה שמגיעה אליו, מה המבנה, מה הצוות המועסק, בעיות תקציביות חריגות מעבר למה שמכוסה או נתרם וכולי.

יעל דיין: אני מודעת לכך שזה נעשה בזמן קצר, אבל זה לחם חוקם של המקלטים וזו עבודתם ולכן אני מבקשת לקבל דיווח שוטף ומעודכן.

יעל דיין: אני מדברת על נייר כדוגמת הניירות שמגיעים אלינו כל הזמן.

יעל דיין: בנוסף לכך אני מבקשת את משרד העבודה והרווחה להביא את הנתונים שיש לו.

יעל דיין: כאמור, מדובר על השבוע שמתחיל ב17- בפברואר ומאחר שמדובר בעוד שלושה שבועות, אפשר להיערך לזה.

יעל דיין: הנושא היום מחזיר אותנו לתקציב.

יעל דיין: העלינו מספר שאלות ואני רוצה להתמקד בהן.

יעל דיין: יש כאן דברים שאינם בתקציב למרות שציפינו שיהיו, ויש דברים בתקציב שהעלינו סימן שאלה לגביהם ולגבי מידת השייכות המיידית שלהם לנושא בו אנחנו עוסקים.

יעל דיין: להרחיב אפשר בלי סוף ואפשר לעשות תקציב לגדר הפרדה ולומר שגם זה קשור באלימות ואלימות קשורה באלימות כלפי נשים.

יעל דיין: במעט כסף שמוקצב לנו אנחנו מנסים למקד בנושא ואנחנו לא די עשירים – כמדינה, כמשרד עבודה ורווחה – כדי להרשות לעצמנו גלישות ושיפורים של מקומות אחרים או קבוצות אחרות.

יעל דיין: אנחנו מקווים שתהיה היענות לקבוצות אחרות אלה – בעיקר ילדים ונוער שמופיעים כאן – מצד המשרד שאמון על הנושא.

יעל דיין: האישה אמנם ידועה ברוחב לבה וידה ונשים נדיבות יותר מגברים, אבל לא על גבנו במובן הישיר של מה על גבנו ומה צריך להיות כדאגה שנתונה במקום אחר.

יעל דיין: אני רוצה לחזור ולציין נושא אחד שעלה כאן בצורה מאוד ברורה וזה הנושא של הוסטל נוסף לגברים מכים.

יעל דיין: הנושא הזה עלה ונכלל בכל הצעות תקציב שהייתה בכל גלגול שהיה, בכל הפגנה שהייתה ובכל פגישה עם ראש-ממשלה שהייתה.

יעל דיין: אני לא מסתירה שיש חילוקי דעות מקצועיים שאני לא נטלתי בהם חלק אבל שמעתי את כל הצדדים.

יעל דיין: דווקא המשרד היה חד-משמעי לטובת הרחבת הטיפול בגברים מכים.

יעל דיין: ניסינו גם במסגרות אחרות, ועדיין אנחנו מנסים – וקיבלנו כאן דיווח – לעבוד מול שירות בתי הסוהר ובית כלא חרמון על מחלקת השיקום שם שהיא מאוד מוצלחת ולהרחיב את זה כאשר בבתי הסוהר יש סדנאות.

יעל דיין: אנחנו לא מדברים על טיפול בכלא אלא על טיפול מונע במקום כלא או לפני או אחרי.

יעל דיין: כועדה תמכנו מאוד בתוספת מקלט והכל נערך לקראת זה.

יעל דיין: אני מניחה שעמותה כלשהי שיש לה פרוייקט נכנסת מראש להוצאות על-בסיס קיום אישור תקציבי וזה היה המצב לפני הגלגול האחרון.

יעל דיין: זה נשאר בסימן שאלה וזה לא מופיע בתקציב החדש - על זה הערנו ושאלנו בישיבה האחרונה – כמו עוד מספר דברים שגם הם אינם מופיעים.

יעל דיין: אני רוצה להעלות כאן עוד נושא - ואני לא מדברת על הדברים שלפי דעתי זה לא המקום להם – שאני לא יודעת למה הוא נשמט.

יעל דיין: אני לקחתי בחשבון שאוטומטית נכנס לתקציב נושא העובדים הסוציאלים בתחנות משטרה שזה סיפור הצלחה ונדון כאן.

יעל דיין: כל דבר שהוא ניסיוני, יש לו חבלי לידה וכאשר יש סקאלה מאפס עד עשר, אני לא יכולה לומר שזה עמד על עשר, אבל אם לא נבדוק את זה, ננסה, ננחה ונכוון, זה לא יגיע לעולם לדרגה הרצויה.

יעל דיין: זה גם לא עומד על תת-רמה שאפשר לומר שנסגור את זה.

יעל דיין: הוועדה דרשה הכפלה של מספר העובדים הסוציאלים האלה.

יעל דיין: בשעתו ביררנו האם מתחלקת העלות ונאמר לנו שזה חלק מתוכנית שמתחילה ב10- או ב11- תחנות וכי זו תוכנית מדורגת כאשר המטרה היא להרחיב כל שנה את מספר העובדים הסוציאלים בתחנות המשטרה.

יעל דיין: אני לוקחת את האשמה עלי כי בתום שנה הייתי צריכה לבדוק האם העשרה הפכו לעשרים, אבל הם לא הפכו לעשרים והתוספת לא מופיעה בשום מקום.

יעל דיין: אנחנו אמרנו שבין העובדים הסוציאלים בתחנת משטרה חייב להיות מקום אחד או שניים לדוברי רוסית במקום שיש בו אוכלוסייה דוברת רוסית, דיברנו על עובדים או עובדות סוציאליות צמודות לתחנות משטרה דוברות ערבית במקומות שיש בהם אוכלוסייה ערבית, וחשבנו שדווקא במגזרים האלה יש חשיבות עצומה לתמיכה סוציאלית כאשר מגיעה תלונה או מתקיימת חקירה במשטרה.

יעל דיין: אני מציבה את זה כי אולי הסעיף של הכפלת המספר כן הוכנס אבל הוא נעלם מעיני ומאחר שאני לא מתמצאת בנבכי ומבוכי ספר התקציב, אולי לא ידעתי היכן לחפש אותו.

יעל דיין: אני מבקשת ממנחם וגשל להשיב לנו על השאלות המקוריות ולומר לנו מה המצב היום, והאם בכלל איזשהו דבר ניתן לניידות מיידית או במשך שנת התקציב.

מנחם וגשל: זה לא הנושא היחיד שלא מופיע אלא יש הרבה מאוד נושאים שעדיין לא מופיעים בתוך התוכניות אבל הם מופיעים בתוכנית המקורית שאותה הצגנו בזמנו.

מנחם וגשל: אנחנו הצגנו שלוש פעמים תוכניות.

מנחם וגשל: פעם אחת הצגנו תוכנית לתשעים, פעם אחת הצגנו תוכנית לששים או ל58-, ואחר-כך הצגנו תוכנית ל37-.

מנחם וגשל: אנחנו מתקדמים בהתאם לעניין.

מנחם וגשל: למשל, לא המצאנו היום – וזה מה שהסברתי גם במשרד ראש-הממשלה באותו דיון שהייתי יחד עם רונית – את העובדה שצריך להקים מקלט נוסף לנשים דתיות לאומיות או לא המצאנו היום מחדש את העניין שפתאום מישהו חשב שצריך להקים מקלט לנשים עם בעיות בריאות.

מנחם וגשל: הנקודה היא האם במקלט הנוסף שקיבלנו השנה, שיש עליו אישור תקציבי עקרוני, האם נלך למקלט הזה או למקלט הזה, ואם נרצה, נוכל לדבר היום על הדבר הזה.

מנחם וגשל: בעיקרון אני אומר שלא מעט תוכניות עדיין לא מופיעות כאן.

מנחם וגשל: לגבי השאלות.

מנחם וגשל: הנייר שחילקתי כאן אומר את הדבר הפשוט הבא.

מנחם וגשל: יש שלושה נושאים שהתבקשתי לתת עליהם הסבר.

מנחם וגשל: האחד, נושא מיליון וחצי שקל לגבי נשים ונערות בקהילה ואת ביקשת ממני לומר לאן הכספים האלה הולכים כדי שניתן יהיה לוודא גם עם הישובים שהכספים האלה ניתנו להם וניתנו לטובת המטרה עליה אנחנו מדברים.

מנחם וגשל: לכן פרסתי כאן את הישובים ופרסתי כאן את הסכומים.

מנחם וגשל: לא נכנסתי כאן לתוכניות והאם כשאני מדבר בנשים ונערות, על אופקים עם 85 אלף שקלים, האם מדובר שם על בית חם.

מנחם וגשל: לזה לא נכנסתי בתוכנית למרות שכמובן יש לנו תוכניות מפורטות לכל אחד מהסכומים שמופיעים בנייר הזה.

מנחם וגשל: הסכומים האלה של המיליון וחצי שקלים לגבי נשים ונערות נמצאים בנייר ופרוסים על הישובים.

מנחם וגשל: הנושאים שבהם אנחנו מדברים לגבי סמים, זה לא כל הסכום שהקצינו לסמים.

מנחם וגשל: הסכום שהקצינו לסמים, גם לגבי נוער וגם לגבי מבוגרים, הוא למעלה מכפליים מהסכום הזה.

מנחם וגשל: הסכום הזה, גזרנו אותו, את אותו סכום, שיהיה מיועד לטיפול בנשים, בין אם מדובר על מרכזי יום, בין אם מדובר על תוכניות קהילתיות, בין אם מדובר על טיפול פרטני.

מנחם וגשל: בסמים אנחנו מדברים הרבה יותר על נשים ולא על נערות והתוכניות כאן הן תוכניות שאנחנו נפרט לך באיזה ישובים הן קיימות.

מנחם וגשל: זה קיים בכמות יותר מצומצמת של ישובים בהם אנחנו חושבים שיש מקום להתמקד בנושא הזה לאור הבעייתיות שיש בעניין.

יעל דיין: אני רוצה לומר שאני לא יודעת מה תקציב המדינה ואיך הטיפול בסמים מתחלק בין משרד הבריאות לבין משרד העבודה והרווחה.

יעל דיין: אין לי ספק שמשרד הבריאות גם הוא שותף לזה.

יעל דיין: ברור שבכל אוכלוסייה שנמצאת במצוקה – וזה לא משנה לצורך זה אם זאת אלימות נוער או אלימות בדרכים או נפגעי סמים או נפגעי משכנתאות – יש נשים וגברים במידה פרופורציונית פחות או יותר שווה.

יעל דיין: לא יכול להיות שכל נושא ששותפות בו נשים, אנחנו נכניס אותו במסגרת המאבק באלימות נגד נשים.

יעל דיין: אנחנו מדברים על אלימות נגד נשים.

יעל דיין: בהחלט צריך לטפל בנשים נפגעות סמים אבל צריך להוכיח בצורה ממש אקרובטית שאישה שהיא נפגעת סמים ומטפלים בה, ימנעו ממנה מלהיות קורבן לאלימות.

יעל דיין: לא להפך, שאולי היא הידרדרה לסמים בגלל אלימות, וזה המוח הלא מיומן שלי יכול לתפוס.

מנחם וגשל: אם את מדברת על זונות – אני מניח שאת מתכוונת לבגירות ולא לנערות – אני חושב שאם היינו מתמודדים נכון עם בעיית הסמים, היינו גם מונעים לא מעט מהתופעה של ההשפלה של אותן נשים שעוסקות בזנות.

מנחם וגשל: אני לא חושב שהדיון הוא כרגע האם תהיה זנות או לא, אבל אם היא תהיה, לפחות שהיא לא תהיה במצב שהיא נמצאת כרגע שנשים שמכורות לסמים מוכנות להגיע לאן שהן מגיעות.

מנחם וגשל: אני חושב שכאשר אנחנו יושבים בוועדה שדנה בנושא של אלימות נגד נשים, הסוגייה הזאת היא בהחלט סוגייה שצריכה להיות על השולחן אבל אני לא יכול לומר שאני לא מבין את מה שאת אומרת.

מנחם וגשל: אני רוצה שיהיה דבר אחד ברור.

מנחם וגשל: אני לא חושב שניתן בדיון הזה לבוא ולומר שהסוגייה הזאת שאנחנו הצבנו היא לא סוגייה ראויה מהבחינה של טיפול בנשים במסגרת הוועדה.

מנחם וגשל: אם אנחנו נכנסים למה שאמרת בסוף, וזה מקובל עלי, לסדרי עדיפויות, אז קודם כל אני חושב שצריך לקיים דיון יותר רחב.

מנחם וגשל: שנית, אני חושב שהמשרד צריך להביע את הדעות שלו בצורה מסודרת, כי מי שצריך לקבוע בסופו של דבר את המדיניות במסגרת סדרי העדיפויות זה המשרד.

מנחם וגשל: אני מעולם לא חשבתי שאני רוצה לקבוע את העדיפויות לבד.

מנחם וגשל: אני חושב שאתם שותפים ואני חושב שצריך לשים את הדברים על השולחן, אבל שמים את הדברים על השולחן, צריך לשים את כולם על השולחן.

יעל דיין: אני אעלה את זה עוד היום.

יעל דיין: אני לא אצטט כאן אף אחד לא כדין אבל אני אומר שהבנתי את עמדת השר.

רותי בן-עמי: גם אני הקשבתי לכל ההסברים ובעיני זה מאוד פשוט.

רותי בן-עמי: עברתי על התוכנית לשנת 2001 ולשנת 2002 וצבעתי לעצמי את הדברים שלא הופיעו בתוכנית המקורית של ההקצאה של התקציב של הוועדה הבין-משרדית ואני נשארת עם השאלה מי – אני לא אומר הרשה לעצמו כי מן הסתם יש לו את הסמכות – עשה את זה, מי הוציא אותנו – כי אני באתי לכאן לזעוק את הזעקה שלנו – מהרשימה, הכניס את הדברים האלה, למה הוא עשה את זה, ומה עושים עם זה הלאה כי אנחנו לא יכולים להשלים עם זה.

יעל דיין: דרך אגב, לגבי העניין המקצועי.

יעל דיין: אני קצת בדקתי את זה וקיימנו ישיבת ועדה בנושא הגברים.

יעל דיין: העניין של תחליף, לא רק בית נועם אלא גם מה שהארגונים עושים בסדנאות, להביא גברים למרכזים לטיפול באלימות בנושא אלימות שכאשר הם אלימים או כאשר אלימים כלפיהם, זה סיפור מתמשך שאולי יום אחד נגיע אליו.

יעל דיין: אולי צריך לחשוב על אגף נפרד שיהיה מיועד לגברים.

יעל דיין: יש אלי פניות רבות ואני בודקת את הנושא נקודתית.

יעל דיין: יש רתיעה של גבר מהתדמית של בעל מכה, בוודאי של גבר מוכה.

יעל דיין: כשאני מפנה אישה למרכז האזורי לטיפול באלימות, או למרכז זמין למקום מגוריה ואני מבררת לה את הכתובת ומדברת עם העובדת במקום, היא הולכת ברצון והרבה פעמים מתקשרת אלי לומר תודה על ההפניה.

יעל דיין: כשאני עושה אותו דבר לגבר, על הסף, כמעט במאה אחוזים של המקרים, אני נדחית.

יעל דיין: אולי על הנייר זה פתרון כי זה מיועד לכולם.

רונית לב-ארי: נעשה פה סדר עדיפות.

רונית לב-ארי: צריך קודם כל לזכור שהמאה אחוזים תקצוב למקלטים היה הגרעין של הזעקה באוגוסט.

רונית לב-ארי: אם לצטט את יעל דיין, את דיברת בישיבה – לא הקודמת אלא לפני הקודמת בה השתתפתי – על אותן נערות במצוקה שאנחנו יודעים שהן במצוקה הכי קשה והוועדה פה אמונה על המצוקות הקשות ביותר שצריך לדבר עליהן של נערות יהודיות וערביות.

רונית לב-ארי: לגבי הנושא של סמים.

רונית לב-ארי: הקמתי צוות בין-משרדי שעוסק בנושא של נשים ונערות – ערביות, יהודיות, עולות, ותיקות – והתמכרויות.

רונית לב-ארי: הבאנו למצב של איזושהי צביעה של הנושא הזה וזה גם הגיע לוועדה כאן.

רונית לב-ארי: זה קשור מאוד ונעשית פה עבודה מאוד רצינית.

רונית לב-ארי: לגבי טיפול בגברים מכים.

רונית לב-ארי: אני מכירה מרכזים שמוצפים בגברים ויש מרכזים שפחות מוצפים.

רונית לב-ארי: יש מקום לדבר על צורת עבודה ואולי הגיע הזמן לחשוב מחדש היות שרוב הגברים מגיעים לטיפול – ואני אומרת את זה באחריות ואני בטוחה שבית נועם יסכים אתי – אחרי הטלת סנקציה.

רונית לב-ארי: הבינו מזמן שאי-אפשר לשדל גברים לבוא בכל מיני שיווקים אחרים אלא יש הטלת סנקציה והרבה פעמים יש פיקוח של קציני מבחן.

רונית לב-ארי: פנייה ממוקדת לגברים ופוסטר שהוציאה לאחרונה הרשות הביא הרבה גברים לפנות.

רונית לב-ארי: יכול להיות שיש מקום להעביר את כל הנושא הזה לפיקוח שירות מבחן למבוגרים שהם מקבלים את המסה הגדולה של גברים אלימים והיום הם נכנסים להשתלמויות בנושא הזה.

רונית לב-ארי: יכול להיות שבצורה כזו נגבה וניתן להם את כל הכלים כדי שהם יטפלו בנושא הזה.

יעל דיין: לאוצר יש הערות?

מיכאל לבנון: התוכנית הזו יצאה לדרך והיוזמה הזו הייתה נכונה עיקר על רקע ההצלחות שלנו.

מיכאל לבנון: ראיתי את המסמך של 2001 ואת המסמך של הוועדה הבין-משרדית למניעת אלימות במשפחה, ואני חושב שלא בכדי המסמך החדש הוא מסמך שנוגע לטיפול באלימות במשפחה.

מיכאל לבנון: בעצם לא נותרו שם יוזמות עוסקות במניעה אלא כולן עוסקות בטיפול באלימות במשפחה, וזה מעט מקומם אותי על רקע העובדה שסוף כל סוף נמצאה אפשרות טיפולית יעילה ומוכחת לאותם אלה שמביאים את האלימות על נשותיהם, אבל משאירים את היוזמה כיוזמה ספורדית ולא עושים יותר מזה.

מיכאל לבנון: זה צורב.

מיכאל לבנון: אני חושב שהוועדה צריכה לתת ביטוי לסדרי עדיפויות כך שאותה יוזמה – שהיא מוכחת, טובה ומוצלחת – תמצא את הדרך להתרחב עוד ועוד ואותו בית שני לא יהיה בכלל ויכוח עליו.

דינה האן: התכוננתי לומר כאן שאם אכן ישנם נשים עם מוגבלויות פיזיות שקשה לתת להן מענה ב13- המקלטים הקיימים בגלל מוגבלויות פיזיות ונכויות, אנחנו היינו מוכנות לסגת בפני הצורך הזה אבל זאת בהנחה שאכן לא ניתן למצוא תקציב להקמת שני מקלטים.

יעל דיין: היו נושאים אחרים שהעברתם אלי מטעם אמונה ביחס לחיזוק המערכות, חינוך ומשפחה.

יעל דיין: קראתי את המכתב שלכם בעיון והוא נוגע ורלוונטי לקטע מסוים של האוכלוסייה, אבל בקטעים אחרים הוא רוצה שהחברה כולה תהיה כך וכך.

יעל דיין: אתם ארגון פוליטי-חברתי ואתם רוצים לקדם ערכים מסוימים אבל הערכים האלה לא מתוקצבים כערכים כי מתוקצבים נושאים לפי קריטריונים מסוימים שצריך לעמוד בהם.

יעל דיין: אין כאן אי-שוויון אבל אין גם תוספות.

חוסניה ג'בארה: יכול להיות שלא הבנתי כמה דברים מאחר שאיחרתי, אבל אני מסתכלת בניירות ואני רוצה לומר שאני שמחה על כך שהאוצר החזיר 25 מיליון שקלים לכל הנושא של הטיפול באלימות במשפחה אבל אני רואה שמצוינות כאן ערים מעורבים.

אעידה תומא-סלימאן: כך גם לגבי שירות המבחן לנוער.

אעידה תומא-סלימאן: אני מבינה שזה קשור מבחינה מקצועית, אבל הרבה דברים קשורים מבחינה מקצועית.

אעידה תומא-סלימאן: אם נרחיב את זה, בסוף נישאר בלי ה25- מיליונים.

אעידה תומא-סלימאן: השלושה מיליון שקלים הם לא סכום קטן מתוך ה25- מיליון ואני חושבת שאפשר היה להקים עוד בית כדוגמת בית נועם ולהקים עוד מקלט.

אעידה תומא-סלימאן: אולי אפשר היה לעשות עוד פרוייקט ואולי להוסיף עוד כמה תקנים לטיפול בנערות במצוקה.

אעידה תומא-סלימאן: אני הייתי רוצה לדעת איך נעשית החלוקה ומה ניתן למגזר הערבי, במיוחד כאשר אחוז הנערות במצוקה והנשים המוכות הוא יותר גבוה במגזר הערבי.

יעל דיין: לעצם שאלתך.

יעל דיין: ביקשתי פירוט לגבי הישובים שנכללים כאן וההקצבה לגבי סוגי הפעילות שנעשים בהם וזה יכלול גם את תל-שבע ושני הישובים המעורבים, עכו ולוד.

יעל דיין: בפירוט הזה נראה ממה מורכבות התוכניות כי כאשר נאמר לנו שנשים ונערות בקהילה זה באמת מושג רחב ואני לא נכנסת כאן לפירוט מקצועי.

מנחם וגשל: מעון הגליל בעכו הוא מעון שנמסר עם קום המדינה לממשלת ישראל על-ידי הוואקף כדי להקים בו מעון לנערות.

מנחם וגשל: במשך השנים המעון הזה הפך להיות מעון לנערים וזאת בגלל צרכים שהיו.

מנחם וגשל: עקב צרכים מאוד קשים במגזר הערבי לגבי נערות במצוקה, החלטנו להסב אותו מחדש למעון לנערות ובקטע הזה החליטה עיריית עכו שהיא לא מסכימה שייכנסו לשם נערות והיא לא מסכימה שנפעיל את המעון הזה.

מנחם וגשל: חוץ מפה ומשם תמיכה שאני מקבל בעניין הזה לצערי, ברגע זה אני עושה את המלחמה הזו לבדי למרות שחברת הכנסת יעל דיין כמובן פנתה לשר וזה עוזר לי בעניין הזה.

מנחם וגשל: עיריית עכו הציע להעתיק את מעון הגליל ממקומו – הם הציעו כמובן לחסל את זה ולזה כמובן לא הסכמנו והשר הודיע להם חד-משמעית שהדבר הזה לא יקרה – ולהעביר אותו לשטח הגדול שנמצא בו מעון אחווה כי יש שם שטח של ארבעים דונם.

מנחם וגשל: לזה לא התנגדתי ובלבד ששני דברים יקרו: האחד, שנוכל לאכלס מיידית את מעון הגליל מפני שאני לא אחכה עכשיו שנתיים עד שיגמרו את כל העסקאות, ושנית, שיהיה לי גם אישור בנייה.

מנחם וגשל: אני יודע שבמעון אחווה רצינו בזמנו להקים את המעון הנעול ולא היו לנו שינויים בבנייה, אבל אני מקווה שנקבל מהוועדות המקומיות והמחוזיות את אישורי הבנייה, ועיריית עכו תתחייב על התקציב להקמת מעון תמורת מעון, כי במעון הקיים הם רוצים להקים בו קריית חינוך.

מנחם וגשל: עיריית עכו כרגע מתלבטת ומסתבכת עם העניין.

מנחם וגשל: נכון לרגע זה השר נתן הוראה ואנחנו קולטים מיידית קבוצת נערות אחת במעון הגליל.

מנחם וגשל: אני מציע שכולם יהיו ערניים לעניין.

מנחם וגשל: כרגע אנחנו קולטים קבוצת נערות אחת במעון הגליל.

מנחם וגשל: קודם כל זו בשורה גדולה מפני שזה מבטיח קודם כל שאנחנו בפנים ולא ויתרנו על כל הסיפור אבל זה לא סוף העניין.

יעל דיין: אני מודה לכם.