הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 131, 2001-07-02 14:00

יעל דיין: אני פותחת את ישיבת הוועדה.

יעל דיין: אני רוצה לציין שזאת בעיקר ישיבת ברכה, מאחר והחוק נחקק על ידי הוועדה לקידום מעמד האשה.

יעל דיין: זה היה חוק יזום על ידי שהתעכב הרבה מאד זמן והצטרף אליו אחר כך חוק זהה של נעמי בלומנטל והשלמנו את החקיקה כאשר עשינו כמה ויתורים, בעיקר בנושאים תקציביים, אבל הם אינם לנצח.

יעל דיין: יש חוקים, כמו חוק הקמת הרשות למעמד האשה, שאנחנו מאמינים בהם כקביעת עקרון והקמה של איזשהו שלד שאפשר להפעיל אותו, כאשר מבחינתי עדיף להקים משהו ולקבוע אותו על המפה מאשר לא לעשות בכלל בגלל היעדר תקציב.

יעל דיין: זאת בעיה שאפשר להתווכח עליה, אבל ההכרעה שלי היתה שיש חשיבות עצומה לעצם הסטטוס ולעצם הפוזיציה של יועצות ברשויות המקומיות.

יעל דיין: על פי אותו רציונל הקמנו את הרשות למעמד האשה, למרות שאמרו שאין טעם להקים אותה אם אין לה שיניים, אם אין לה מעמד ובלי תקציב.

יעל דיין: התקציב בתחילה שאף לאפס והוא גדל מידי שנה כאשר יש על מה להילחם ולא צריך להקים משהו ואז למלא אותו בתוכן או בשיניים או בתקציב, אלא הוא כבר קיים.

יעל דיין: אותה התייחסות היתה לי לגבי היועצות, על סמך זה שיש הרבה מאד מקומות ורשויות שבהם יהיו האירגון מסביב או הרעיון או המחשבה של מישהי שאחראית ולידה, בלי ניגודי אינטרסים, מוקמת מועצת נשים וולנטרית.

יעל דיין: המודל הזה, שאיתו אנחנו עובדים כבר כמה שנים קיים, ורצינו ליצור איזושהי האחדה.

יעל דיין: אותו מצב שהיה בחיפה, בבאר-שבע, בתל-אביב, שאני עומדת בראשו יחד עם לימור לבנת ומועצת הנשים ובת שבע שטראוכלר, שנמצאת כאן ורותי סופר – המודל הזה שתפרנו הביא תוצאות אדירות בחלק מן הרשויות וחשבנו שמן הראוי על פי חוק לקבע אותו בכל הרשויות, מה גם שנתקלנו ברשויות שלא רצו בו.

יעל דיין: אני לא רוצה להיכנס לסטיגמות אבל יש מגזרים שהיו פחות מעוניינים בסטטוס של יועצת למעמד האשה והטיפול במעמד האשה בהם היה לא לפי רוחנו ואז גם אי אפשר היה לארגן מועצת נשים בהתנדבות.

יעל דיין: המועצות הוותיקות קיבלו את החשיבות שיש לראש הרשות וזה היה לפני שהיו ראשי רשויות נשים, אבל היתה לנו הרגשה שבסוף הגלגול הזה, גם ראשי רשויות שאינם רוצים בזה או שלא מכירים בחשיבות של זה, יבינו שיש להם כאן כוח פוליטי.

יעל דיין: ההפעלה של חלק גדול מהדברים מאד מתגברת לקראת בחירות משום שיכול להיות ראש מועצה או ראש עיר שבמשך ארבע שנים יגיד: זה לא מעניין אותי, בזה עוסק אגף הרווחה, זה בין כה וכה מכוסה וכו', אבל האמינו לי שברגע שאנחנו נמצאים שנה או שנה וחצי לפני בחירות, פתאום כולם מבינים שמחצית מהבוחרים הן בוחרות, שיש נושאים שהם ספציפיים לנשים ומן הדין גם לתקצב אותם וגם לתת את הדעת עליהם.

יעל דיין: כאן יש לו מכשיר מוכן על פי חוק שמחייב אותו גם להתייחסות לאותה אשה שעומדת בתקציב הזה.

יעל דיין: אנחנו מעודדים כל מקום שתהיה בו מועצת נשים וכמובן שיש הבדלים לפי גודל הרשות וגם אם זאת רשות איזורית או עירונית.

יעל דיין: אנחנו מציעים הכשרות וקשר איתנו לכל מקום בהתאם לאותו מקום.

יעל דיין: כדאי שיהיו לנו בראש שני כיוונים: אחד הוא הכיוון הכללי, שמשותף לכולנו, והוא הדבר הבסיסי של שיוויון, של איסור אפליה, של מניעת אלימות, של קידום בריאות נשים, של קידום נשים בתוך המערכת וגם נשים בזהות שלהן.

יעל דיין: לא רק במניעת אפליה, לא רק לחלץ כאשר קורה משהו רע אלא לקדם.

יעל דיין: הגנה לנשים, התבטאות של נשים ולא משנה אם זאת מועצה איזורית או אם זה ישוב ערבי או ישוב יהודי או ישוב חרדי.

יעל דיין: לנשים יש קול משלהן ואתן אמונות על ההתבטאות של הקול הזה, בין אם זה קול זעקה, בין אם זה קול מחאה ובין אם זה קול במובן החיובי – יצירה נשית, תפקיד הנשים בחינוך, לתת להן האדרה בכל תחום שבו יש להן קול משל עצמן והן רוצות וזכאיות להתבטא.

יעל דיין: לצערי יש לנשים מיקום נכבד מאד כקורבן וזה משותף לכולן.

יעל דיין: נשים שמוטרדות מינית, נשים שמופלות, נשים מוכות, נשים שהרשות המקומית נותנת להן את כל שירותי המעטפת עוד לפני שמגיעים לרמה העליונה, לפני הבג"צים.

יעל דיין: יש קודם כל התנהגות קהילתית בנושאים האלה, שבהם האשה היא אשה כקורבן בניגוד לאשה כראויית קידום, כזכאית קידום וכשווה.

יעל דיין: כמובן שמתבקשת כאן רגישות רבה.

יעל דיין: במישור הספציפי אני מבקשת להדגיש שאין כאן רצפט שהוא טוב לכולם.

יעל דיין: יש הבדלים בין המקומות, יש הבדלים בין האוכלוסיות, יש מקומות בהם אוכלוסיית העולים מאד מודגשת, יש מקומות שיש הבדלים בין הדתות, יש ערים שהן ערים מעורבות, יש הבדלים בין עיירות פיתוח לבין ערים ותיקות, זאת אומרת שאין כאן כוונה ליצור שטנץ פעולה אחיד וכך יהיו גם ההכשרה, ההדרכה והפתיחות שלנו, מותאמים למקום.

יעל דיין: הדאגה הראשונה היא דאגה לאוכלוסיה ולאוכלוסיה הנשית ולפי ההבדלים בתוך האוכלוסיה.

יעל דיין: יש מקומות שיש בהם יותר נשים חד הוריות, יש מקומות שיש בהם יותר אלימות, יש מקומות שבהם בריאות נשים איננה במודעות העליונה.

יעל דיין: התחום הכללי נשאר משותף לכולנו ואני מבקשת מכם לעשות איזושהי אנליזה של כל מקום ומקום ולראות מה הצרכים המיוחדים של מבנה האוכלוסיה שלכם ולפי זה לכוון גם את בקשות העזרה וההדרכה מאיתנו וגם לגבי עזרה שלנו בהשפעה על ראשי הרשויות לתת יותר מקום ויותר תשומת לב לאותן בעיות ספציפיות.

חוסניה ג'בארה: אני מברכת את חברת הכנסת יעל דיין על החוק ואני חושבת שהחוק הזה יעיל וטוב לכלל הנשים בישראל, גם יהודיות וגם ערביות.

חוסניה ג'בארה: ברשותכן אני רוצה להתייחס לנושא הנשים הערביות.

חוסניה ג'בארה: הנשים הערביות הן חלק בלתי נפרד מהנשים בישראל וחשוב שהחוק הזה יחול גם עליהן בתמיכתנו ובעזרתנו כולנו ביחד.

חוסניה ג'בארה: יש בעיה מאד רצינית שאני רוצה להביא לתשומת לבכם במגזר הערבי ויש כמה חברות ערביות שנמצאות איתנו באולם, שעדות לתופעה הזאת.

חוסניה ג'בארה: ראשי הרשויות וגם נציגים מהרשות המקומית לא כל כך אכפת להם והם לא רוצים ולא אוהבים את זה שתהיה יועצת לענייני נשים ברשות המקומית.

חוסניה ג'בארה: זאת טעות מאד חמורה בתפיסה שלהם וחשוב, יעל, שאת תתמכי בקבוצות הנשים האלה, שמהוות 51% מכלל האוכלוסיה בישראל ומציבור הבוחרות.

חוסניה ג'בארה: קשה מאד לקבל מהם תקציבים לפעילות מסוימת ואני אתן דוגמה – באיזור המשולש קורה משהו מסוים והם לא מתקצבים שום פעילות באיזור הזה.

חוסניה ג'בארה: היועצת לענייני נשים מהעיר טייבה, אפילו הנסיעות שלה על חשבונה והיא כאילו עובדת בהתנדבות.

חוסניה ג'בארה: הם לא מבינים את זה, לא מעכלים את זה ולא רוצים להבין את זה.

חוסניה ג'בארה: חשוב שגם נדיה וגם רונית יתמכו בקבוצות הנשים האלה.

חוסניה ג'בארה: יש כל מיני נושאים כגון אלימות נגד נשים, אבטלת נשים, נערות במצוקה וכל מיני דברים שקשורים בנשים והתמיכה בתפקיד הזה ברשויות המקומיות הערביות היא חשובה.

חוסניה ג'בארה: כמו שראש הרשות מקבל תקציב לפעילויות שונות, חשוב שיהיה גם תקציב לפעילות של נשים כי אנחנו מאד זקוקות לתקציב הזה.

חוסניה ג'בארה: אם כולנו יחד נתמוך בדברים האלה, אני חושבת שנשיג מטרה מאד מוצלחת, כי הבעיה של האשה הערביה היא בעיה גדולה.

חוסניה ג'בארה: במגזר היהודי ראש הרשות מבין מאליו שיש שם יושבת ראש מועצת נשים או יועצת לענייני נשים, אבל אצלנו הוא לא מבין כלום ולא קיים דבר כזה.

חוסניה ג'בארה: הוא מתחיל לנפנף אותנו ושואל: איפה החוק?

חוסניה ג'בארה: מי אמר דבר כזה?

חוסניה ג'בארה: אני לא מוכן לתמוך ולא תומך.

חוסניה ג'בארה: הוא מפחד שהכוח הזה יאיים עליו או שאשה מסוימת תאיים עליו בתפקיד הזה.

חוסניה ג'בארה: אנחנו בעד זה שכולנו יחד נתמוך ונחזק את ידיהן של הנשים בכלל והנשים במגזר הערבי.

יעל דיין: אני אשמח מאד אם תצטרפי אלינו לדיונים עם שר הפנים ועם שר האוצר בעניין תקציבים.

יעל דיין: הרי זה דבר שאנחנו עוברים אותו כבר כמה שנים והאמיני לי שהחיזוק של הנשים עצמן ונתינת הכוח בידן, יש לזה חשיבות גם לפני שנשיג את התקציבים.

יעל דיין: את תמצאי שחלק גדול מהנשים היהודיות ברשויות עובדות גם בהתנדבות.

יעל דיין: השאלה היא מה יקדים את מה – אם נראה שיש לנו כוח ויש לנו פעילות ואנחנו מהוות גורם משפיע ברשות, התקציב יבוא בעקבות זה, אבל כפי שאמרתי אני לא יכולה לחכות לפעילות עד שיבוא תקציב כי אז נהיה תלויים לא רק בראש הרשות אלא גם בשר הפנים או בשר האוצר ומזה אף פעם לא יצא לנו משהו טוב.

יעל דיין: רונית לב-ארי, בבקשה.

רונית לב-ארי: אני רוצה לברך על המפגש ולברך את חברת הכנסת יעל דיין, שהביאה למימוש החוק החשוב הזה למרות מיגבלותיו.

רונית לב-ארי: כפי שאנחנו מכירות את ההסטוריה הנשית, אני חושבת שהשיקול שיהיה חוק אפילו ללא תקציב הוא שיקול נכון בסך הכל, כי אחרת לא היה חוק ולא היה שום דבר.

רונית לב-ארי: אנחנו נעשה את הדבר הזה בתהליך איטי אבל בטוח ואני רוצה לציין ששיתוף הפעולה בין הרשות לבין הוועדה לקידום מעמד האשה בראשותה של יעל – ואני רוצה לומר מילה גם לצוות שלידה, לדנה ולכל הצוות שיחד עם הצוות שלי ברשות, מרי הסגנית שלי וכל הצוות - יכול להוות דוגמה לשיתוף פעולה בין נשים ואנחנו רואות את זה גם בשטח.

רונית לב-ארי: בזה אני רואה תנאי הכרחי לפרוץ קדימה ולכבוש כל מיני טריטוריות שהגברים לא יתנו לנו בהתנדבות אלא רק אם נעשה פעילות בכיוון הזה.

רונית לב-ארי: יש בחדר הזה הרבה מאד פנים מוכרות לי גם מהעבר וגם מהווה ואני מאד מתרגשת לראות פה את כולן.

רונית לב-ארי: הרשות שאני מנהלת מספטמבר 2000 לקחה את נושא היועצות למעמד האשה ברשויות המקומיות כנושא מרכזי.

רונית לב-ארי: התחלנו במיפוי ארצי של כל המקומות ועכשיו אנחנו מקצים לזה כוח אדם ובהחלט רואים ברשת הזאת את הרשת החשובה ביותר שתעבוד בשטח ובכלל ברשויות המקומיות.

רונית לב-ארי: בשיתוף נדיה בשלטון המקומי והצוות שאיתה, אנחנו רואים את השטח כטריטוריה החשובה, שתיישם את מדיניות הרשות.

רונית לב-ארי: כדי להמחיש את חשיבות הנושא חשוב לציין את הרכש החדש שלנו, בת-שבע שטראוכלר, שקיבלנו אותה כיועצת לרשות והיא מביאה הרבה מאד נסיון.

רונית לב-ארי: היא לא תהיה מיועדת רק לנושא הזה אלא תעזור לנו בכל מיני תחומים, אבל הנסיון שלה בעיריית תל-אביב יתרום לנו ויסייע לנו לקדם את הנושא.

רונית לב-ארי: הקצבנו תקציב מיוחד להכשרת היועצות ועכשיו אנחנו בתהליך גיבוש הקורס יחד עם השלטון המקומי ועם נדיה בצוות.

רונית לב-ארי: אנחנו מקווים לעשות את הקורס יחד עם המיתאם ועם הג'וינט ואני מאד מקווה שנצא לדרך בתחילת אוקטובר.

רונית לב-ארי: ב-5 בספטמבר אנחנו מתכננים עם חברת הכנסת יעל דיין ועם השלטון המקומי אירוע גדול בחסות ראש הממשלה.

רונית לב-ארי: ראש הממשלה מאד מגבה ומאד תומך בפעילות בכלל של נשים ובפרט בפעילות ברשויות המקומיות.

רונית לב-ארי: ברגע שהעליתי את נושא היועצות, בשיחה ראשונה שהיתה לי עם אורי שני, ביקשתי את דחיפות ראש הממשלה וזה היה הדבר הראשון שהושם כנושא בעל חשיבות.

רונית לב-ארי: אמנם התקציב שלנו כרגע הוא תקציב מצומצם.

רונית לב-ארי: הרשות עומדת על תקציב של 2.100 מיליון ואנחנו עומדים לקבל עובדת ערביה במשרה מלאה.

רונית לב-ארי: את נושא הנשים הערביות אנחנו רוצות לקדם ויש לנו קשר עם דרוזיות, עם בדואיות ועם ערביות מכל רחבי הארץ.

רונית לב-ארי: ראש הממשלה מינה יועץ לענייני דרוזים ואנחנו עומדים איתו בקשר.

רונית לב-ארי: הקורס הוא התחלה, הוא צריך להקיף את כל היועצות ובמקביל צריכה להיעשות עבודה ברשויות המקומיות.

רונית לב-ארי: אנחנו רוצים לקדם את נושא הנערות ולהעלות את המודעות לגילאים 12-18, לקחת את מעמד האשה לגיל ההתבגרות.

רונית לב-ארי: את זה אני רואה כנושא בפני עצמו וגם כאמצעי להביא את כל הנשים שמעורבות ברשות המקומית לעבודה משותפת.

רונית לב-ארי: יש פה חברות שנמצאות בצוות ההיגוי של הנערות ואנחנו מתכננות אסטרטגיה ארצית יחד על כל ההיבטים ותהיה לנו מטרה להביא נערות, לעשות איתן תהליך של מודעות עם צוות היגוי שהקמנו ברשות.

רונית לב-ארי: אני רואה בזה אמצעי לחזק קשרים קיימים ולהושיב את כולן סביב שולחן אחד.

רונית לב-ארי: אני יודעת שיש שיתוף פעולה של נשים בערים, אבל מטרה משותפת בנושא חדש, שאמנם נעשה, אבל לחדד אותו ולהגביר אותו ברשויות המקומיות, היא יריית פתיחה ראשונה שהרשות תתן לה תקציב ותנופה ותגרום לראשי הרשויות להבין שיש פה כוח שכדאי להתחבר אליו.

רונית לב-ארי: אף אחד לא יתחבר לגורם שלא נתפס כחזק ויש פה בהחלט עניין של מלחמה על משבצת.

רונית לב-ארי: אני תמיד אומרת שעל אותה משבצת גבר ואשה לא יכולים להיות.

רונית לב-ארי: אם אנחנו רוצים את אותה משבצת, אנחנו רוצות לכבוש ואף אחד לא יתנדב לתת לנו, צריך לחשוב איך לעשות את זה כולל חשיבה מאד רצינית וסיסטמטית שכיום הרשות שוקדת עליה והיא כל הנושא של העדפה מתקנת וייצוג הולם.

רונית לב-ארי: גם בנושא הזה אני רואה תפקיד מאד מאד חשוב של היועצות ברשויות המקומיות.

רונית לב-ארי: אנחנו נמצאות בתהליך של בניית מנגנון בנושא הזה וכל מי שיושבת כאן תהיה מעורבת.

רונית לב-ארי: אני חושבת שיש לכן פה הרבה מאד מה לתרום – מיפוי שקיים, מיכניזמים שניתן ללמוד מהם ועוד.

רונית לב-ארי: אני רוצה לברך את כולן.

רונית לב-ארי: אנחנו יודעות ממעט לעשות הרבה ולפעמים זה בעוכרנו כי כבר יודעים שאנחנו כאלה מומחיות לעשות מכל דבר יותר ממה שיש וכשאנחנו מדברות על כסף תמיד אנחנו נזהרות.

רונית לב-ארי: עם המרץ של יעל, עם השיתוף של נדיה עם הרשות, עם השלטון המקומי ועם כולם נצליח לקדם את הדברים ובהצלחה.

יעל דיין: תודה.

יעל דיין: מבחינת סדרי העבודה אני רוצה להציע שבין השלטון המקומי והרשות, וכמובן עם העזרה שלנו, ניצור כחמישה מודלים שונים של דברים שכבר קיימים ויש איתם נסיון.

יעל דיין: בתל-אביב, לדוגמה, עבדנו במתכונת מסוימת ומועצת הנשים התחלקה לוועדות שלא היו זהות לאגפים של העיריה, אבל הן משכו לתוכן נשים.

יעל דיין: אפשר לעשות את זה גם במקומות יותר קטנים, כמובן.

יעל דיין: היה פורום של עורכות דין ורואות חשבון, היה פורום של נשים בתעשיה, היה פורום של נשים בחינוך ברמת מנהלות בתי ספר, היה פורום של רופאות ומנהלות מחלקות בבתי החולים העירוניים, היה פורום שכונות ואם אפשר אני אשמח לקבל, רותי, את המודל התל-אביבי ולהציג אותו ולקבל מודל מבת-שבע אפריים על צורת הפעילות במועצות האיזוריות ולקבל מודל של ישוב ערבי.

יעל דיין: אפשר לעשות קלסר מרוכז שנוכל להעביר אותו לכולן והוא ייתן רעיונות.

יעל דיין: עד שנגיע להכשרה, חבל לחכות.

יעל דיין: אותו הדבר גם לגבי פניות שלכם.

יעל דיין: אמרה רונית שאנחנו עושות יש מאין ומצידי אתן יכולות לחשוב בכל כיוון שהוא.

יעל דיין: לפעמים הכיוונים לא פמיניסטים וכשמזכירים לנשים קוסמטיקה, בישול וטיפוח כולן נבהלות, אבל מצידי הכל הולך.

יעל דיין: נשים מבשלות לא בגלל שדחפו אותן למטבח אלא בגלל שהן עושות את זה טוב יותר.

יעל דיין: יש כייף להיות עם ילדים ויש כייף של טיפוח וקוסמטיקה, ואני לא מתכוונת למסחר את זה, אבל בהחלט לקבל חסויות לאירועים שאנחנו עושות מאותם דברים שאנחנו מהוות להן צרכניות.

יעל דיין: אל תרגישו מיגבלות כלשהן במובן הפילוסופי העמוק שזה פמיניסטי וזה לא.

יעל דיין: כולנו פמיניסטיות במובן הבסיסי שאנחנו רוצות שיוויון ונגד אפליה ורוצות הגנות וסולידריות בינינו.

יעל דיין: אני מציעה לרכז את הנסיון שהצטבר עד עכשיו, ואני מפנה את הדברים אל נדיה ואל רונית, ולהעביר אותו עוד לפני שתהיה הכשרה מרוכזת בנושא.

יעל דיין: נדיה חילו, בבקשה.

נדיה חילו: אני רוצה להודות ליעל ולברך על המפגש הזה, המאד מאד מיוחד.

נדיה חילו: הוועדה לקידום מעמד האשה היא בראשותה של חברת הכנסת יעל דיין ולא זה המקום לפרוס את כל העשיה שלה בתחום מעמד האשה.

נדיה חילו: החוק הזה הוא פרי עבודה ומאמץ של הרבה מאד שנים.

נדיה חילו: אני רוצה בהזדמנות זאת להודות לרונית לב-ארי, מנהלת הרשות למעמד האשה, שמאז כניסתה בהחלט יצרנו מודל עבודה שבנוי ומושתת על שיתוף פעולה מלא ולא רק איתה, אלא אנחנו מנסים להביא את המודל הזה גם לשדה ולשמש גם מודל לאחרים.

נדיה חילו: אנחנו מאמינות שהעבודה המשותפת והעילה להצלחה היא עיגון כל המשאבים ובכל מקום יש הרבה מאד כוחות נשיים שעובדים וכולם טובים וחיוביים.

נדיה חילו: העבודה של היועצת באה גם לעגן וגם לעמוד בראש פירמידה, כשכל התוכן והתכנית והכוחות שפעולים בשטח אמורים להיות תחת מטריה אחת.

נדיה חילו: כך העשיה והעצמה תהיינה הרבה יותר גדולות.

נדיה חילו: במרכז השלטון המקומי אנחנו עוסקים בנושא קידום מעמד האשה הרבה לפני כניסת החוק וחלק מהמוקד שלנו היה בהקמת מועצות נשים.

נדיה חילו: חלק מהיושבות כאן שימשו גם בעבר יושבות ראש מועצות נשים והן לא חדשות בשטח למרות שהחוק חדש.

נדיה חילו: חלק קיבלו מינוי אחרי עבודה מאד מאד אינטנסיבית שלהן ויש גם מינויים חדשים שאנחנו רואים בשטח.

נדיה חילו: יש לנו כמה פורומים, כולם חשובים וכולם יכולים לסייע ולתרום וגם לעבוד יחד.

נדיה חילו: יש פורום של נבחרות ציבור, שאנחנו נמצאות איתו בקשר מאד אינטנסיבי.

נדיה חילו: זאת אוכלוסיה מאד חשובה שצריך לרתום אותה לעשיה היום יומית.

נדיה חילו: היא גם אמורה לשמש ליועצת ממש זרוע והיא מניעה את כל המנגנון הפוליטי כי היא גם אישיות פוליטית.

נדיה חילו: יש פורום הסגניות, שגם הוא פורום מאד חשוב ומאד בכיר בפני עצמו.

נדיה חילו: בשלטון המקומי אנחנו רואים אותו כיעד מאד חשוב ואני בהחלט חושבת שהיועצות למיניהן אמורות לרתום ולהירתם לכל המעגלים האלה, שעובדים במישור הלוקאלי, במועצות, בעיריות ובכל מקום.

נדיה חילו: פורום נוסף שגם הוא מאד חשוב והוא על פי חוק, הוא פורום הממונות על הטרדה מינית.

נדיה חילו: זהו נושא שקשור מבחינת תוכן לעשיה היום יומית גם של היועצת וגם בכלל של הנשים.

נדיה חילו: הפורום החדש שהוקם בעקבות החוק, בחלקו הוא לא חדש אלא בהחלט המשך דרך ארוכה מאד של עשיה.

נדיה חילו: במשך השנה הזאת, מאז שנחקק החוק, יחד עם הוועדה לקידום מעמד האשה, אנחנו עוסקים בנושא הזה הרבה מאד.

נדיה חילו: את כל המשאבים שלנו אנחנו שמים לקידום הנושא ומתבצעת הרבה מאד חשיבה ועם הרבה מאד ייעוץ חיצוני, גם של מומחים וגם של אקדמיה כדי לנסות ולמקם את התפקיד הזה בדרגות יותר גבוהות גם מבחינה פוליטית אבל גם מבחינת תוכן, מבחינת נתינת כלים מקצועיים.

נדיה חילו: בתחילת הקורס תקבלו את כל החומר עם סיוע ותכנון משותף של הגופים, גם של הרשות וגם של הוועדה.

נדיה חילו: יש זיקה מאד ישירה בין התפקיד הזה לבין החלק של הכלים הפוליטיים.

נדיה חילו: באופן אישי אני משתתפת באירועים לפתיחת מועצות נשים באיזורים שונים.

נדיה חילו: בתשתית החשיבתית צריך תמיד לזכור שראשי ערים הם אנשים פוליטיים ואם אנחנו מנסים להתחבר איתם ולרתום אותם, זה מצליח.

נדיה חילו: ככל שהעיתוי קרוב לבחירות, זה כן מצליח.

נדיה חילו: הוזכר פה עניין המודלים ואני מנסה לאסוף מודלים.

נדיה חילו: יש לי כמה מודלים מאד יפים ולכולם יש תשתית משותפת, אבל זה נבנה בצורה יחודית בכל מקום ומקום.

נדיה חילו: אולי יש פרופיל אחיד או קונספציה כללית של מסגרת, אבל התכנית של כל ישוב וישוב היא תכנית עצמאית, היא קשורה בצוות הנשים, קשורה בצרכים של הישוב ואתם יודעים יותר ממני או מכל אחד אחר מה הם סדרי העדיפויות, מה הצרכים של הנשים, הוועדות שצריכות לקום וכו', דברים שונים ממקום למקום.

נדיה חילו: מה שחשוב הוא שהמודלים האלה מממשים בסופו של דבר את המטרה שלשמה הוקם הגוף הזה, מועצת הנשים, והיועצת בהחלט אמורה להוביל את הגוף הזה ולאחד אותו.

נדיה חילו: יום יום אני מקבלת טלפונים על תקציבים שחסרים ושאלות איך לפעול ואמנם החוק לא הסדיר את הכל אבל הוא מאד חשוב.

נדיה חילו: זאת פעם ראשונה שהחוק הסדיר יחסים פורמליים של חובת תפקיד מסוים במקום מסוים, דבר שלא היה בעבר במועצות הנשים.

נדיה חילו: הדבר היה נתון לשיקול דעתו ולטוב ליבו של ראש העיר ולא כולם ששו לעשות את זה.

נדיה חילו: נכון להיום יש לנו קרוב למאה מינויים שהוקמו בכל מקום ןאמנם לא כולם פועלים באותה רמה, לא כולם נכנסו ממש למערכת מאד מסודרת של עבודה ולא לכולם יש תקציבים, אבל אני רוצה לציין שחלק כן קיבלו תקציבים וברור שתכנון תקציבי הוא פרי של אסטרטגיה ושל הגשת תכנית בצורה מסודרת.

נדיה חילו: אם אנחנו נלמד בקורס איך לעשות את זה, איך להגיש את זה ואיך להתגבר על כל המכשולים ששמים לנו בדרך, ויש כאלה, לדעתי אנחנו באים מעמדה הרבה יותר חזקה והערובה להצלחה הרבה יותר גבוהה.

נדיה חילו: אני רוצה לברך את כולם ולהמליץ לכם להשתתף בתכניות שלנו ובימי העיון שאנחנו מקיימים בים המלח ולהירשם לקורסים כי אלה קורסים מאד חשובים.

נדיה חילו: בעניין הזה אני מביאה גם את ברכת עדי אלדר, יושב ראש השלטון המקומי, שמייחס חשיבות מאד גדולה לנושא הזה.

נדיה חילו: פנינו לכל ראשי הערים ואנחנו מקיימים התכתבויות כדי לקדם את הנושא.

נדיה חילו: הנושא מתקדם, אמנם לא לשביעות רצוננו ולא בקצב שהיינו רוצים, אבל העשיה והשטח גם יכתיבו את הקצב של המינויים החדשים.

נדיה חילו: אני עומדת לרשותכם בהדרכה אישית בכל שאלה ובכל עניין.

נדיה חילו: תודה.

יעל דיין: אני מודה לנדיה.

יעל דיין: רונית הזכירה את נושא הנערות וזה מצטרף לדבריי על מודלים.

יעל דיין: אוכלוסיית הגמלאיות והוותיקות היא אוכלוסיה שנמצאת בכל המקומות ובה יש נשים שעבדו ופרשו מהעבודה, או נשים שילדיהן גדלו.

יעל דיין: אני מקבלת כמות עצומה של טלפונים מנשים שרוצות, כפי שהן מתנסחות, 'לעשות משהו' ואני מפנה אותן לאותה קבוצה דרך מועצת הנשים, שנותנת איזשהו ביטוי ומענה לצרכים של נשים מבוגרות יותר.

יעל דיין: אלה נשים שרוצות לתת ויש להן צרכים משלהן שצריך לתת להם מענה.

יעל דיין: אני רואה בעניין הזה עניין מרכזי לא פחות מהנערות כי אנחנו הנשים, תוחלת החיים שלנו גדלה, שעות הפנאי גם מתרחבות ונשים מרגישות שהן יכולות להמשיך ולהיות חלק ממשהו.

יעל דיין: הייתי רוצה שבין המודלים תהיה התייחסות גם לקבוצה הזאת כמו לקבוצות אחרות.

יעל דיין: אני אבקש מכמה נציגות לדבר ואני מאד מבקשת שיהיה לנו יצוג בדברים לסוגים שונים של מקומות.

יעל דיין: רינה בר-טל, בבקשה.

רינה בר-טל: אני יושבת ראש שדולת הנשים בישראל ואני נמצאת כאן גם בכובע של השדולה.

רינה בר-טל: כיהנתי עשר שנים כסגנית ראש עיריה ברעננה וב-1991 הקמתי את מועצת הנשים העירונית המקומית.

רינה בר-טל: אני מברכת על המפגש הזה ואני מברכת את כל הנשים הנמצאות כאן היום.

רינה בר-טל: יש כאן נשים שעוסקות בנושא הזה הרבה מאד שנים וזה עושה לנו שמחה בלב והרגשה טובה שיש המשכיות לנושאים שהתחילו בהם לפני הרבה שנים.

רינה בר-טל: כניסתו של החוק מהווה, כמובן, שינוי מאד מאד גדול ודרסטי בין מה שהיה לבין מה שצריך להיות.

רינה בר-טל: אני אומר מספר מילים על הקשר, כפי שאני רואה אותו, בין היועצת לרשות.

רינה בר-טל: אני חושבת שכל נושא ההדרכה הוא קריטי כרגע.

רינה בר-טל: אשה שממונה לתפקיד הזה על ידי ראש העיריה או ראש המועצה היא, למיטב הבנתי, עובדת של הרשות והיא עובדת בתפקיד שאין לו שום קשר ושום זיקה לנושא המדובר.

רינה בר-טל: אני רואה את זה כנקודה קריטית ומאד חשובה ואני מאד ממליצה להפיק לקחים ומסקנות ממה שקרה במישור הארצי של הממונות על מעמד האשה במשרדי הממשלה.

רינה בר-טל: צריך להתחיל את התהליך הזה נכון מכיוון שיש נשים שתמיד יש להן נטיה לעסוק בדברים שיעל ציינה, הצרכים הנוספים שיש לנשים בקהילה.

רינה בר-טל: אלה לא צרכים מיוחדים.

רינה בר-טל: זה אותו קול, אותו משהו מיוחד או אחר שנשים זקוקות לקבל במסגרת הרשות המקומית.

רינה בר-טל: קורים מקרים רבים בהם אותה אשה שהופכת להיות ממונה לא תמיד יודעת מה הם הצרכים הנוספים, לא תמיד יודעת מה האג'נדה שמתאימה לעיר שלה וזה לא תהליך פשוט.

רינה בר-טל: אני מאד ממליצה לקחת הנושא הזה ברצינות ומתוך חשיבות רבה.

רינה בר-טל: תקציב – אני רואה אחריות מאד גדולה של חברות מועצת העיר לסייע בנושא הזה.

רינה בר-טל: אני רואה חיבור אמיתי ונכון ומבחינתי בלתי ניתן להפרדה בין היועצת למעמד האשה ובין חברות מועצת העיר.

רינה בר-טל: ברוב הישובים יש היום אשה אחת ויותר והנושא הזה חייב להיות על סדר היום של כל חברת מועצה.

רינה בר-טל: לא ייתכן שתקציב עירוני, ולא חשוב אם זאת מועצה מקומית, מועצה איזורית, ישוב יהודי או ישוב ערבי, יעבור ללא התייחסות לנושא הזה.

רינה בר-טל: בחלק גדול מהישובים יש היום תקציב למועצת הנשים, יש שורה בספר התקציב למועצת הנשים וזה לא צריך להיות ברווחה בשום אופן.

רינה בר-טל: צריך להוציא את זה מהרווחה כי נשים לא שייכות לרווחה.

רינה בר-טל: נקודה.

רינה בר-טל: נושא היועצת למעמד האשה חייב להיכנס בתקציב 2001-2002.

רינה בר-טל: באוקטובר 2001 מתחילים דיוני התקציב וכל אשה, שהיא חברת מועצת עיר, צריכה לקחת את הנושא הזה על אחריותה.

רינה בר-טל: איך לעשות את זה ועם מי לעשות את זה?

רינה בר-טל: יש הרבה מחשבות והרבה דרכים לעשות את זה.

רינה בר-טל: אני לא מאמינה שהיועצת שנמצאות כאן, להן הכוח להניע את חברות המועצה וזה צריך לבוא מכיוון אחר.

רינה בר-טל: אני מניחה שרוב ראשי הערים, כדי להיות פוליטקלי קורקט, יגידו שהיועצת זה הדבר הפנטסטי ביותר שקרה להם.

רינה בר-טל: בין זה לבין נתינת תקציב ליועצת ולמועצה יש עוד פער גדול.

רינה בר-טל: לכן אני חושבת שנושא התקציב הוא קריטי וחשוב ולא הייתי שמה אותו בצד וכך גם כיוון היועצת לכיוונים שונים.

רינה בר-טל: החיבור בין חברות המועצה לבין היועצת ומועצת הנשים במקום הוא דבר שצריך להיבנות מההתחלה.

רינה בר-טל: הייתי חושבת להזמין לכנס שיתקיים במהלך חודש יולי גם חברות נבחרות ברשויות ולתת לנקודה הזאת דגש, מכיוון שהן חייבות להוביל את המהלך.

רינה בר-טל: עד שהמדינה תכיר בתקן חבל על הזמן ואנחנו צריכות לעשות את זה לבד.

יעל דיין: תודה רבה לרינה.

יעל דיין: בת-שבע, בבקשה.

בת-שבע אפרים: אני סגנית ראש המועצה האיזורית בני שמעון ויושבת ראש הוועדה הארצית לקידום מעמד האשה במרכז המועצות האיזוריות.

בת-שבע אפרים: אני בהחלט לא יכולה לפסוח על הברכות.

בת-שבע אפרים: יעל, יישר כוח וגם לכן, דנה, נדיה ורונית.

בת-שבע אפרים: הייתי במפגשים רבים במסגרת הוועדה ומידי פעם אני מוזמנת לוועדה מטעם השלטון המקומי יחד עם נדיה.

בת-שבע אפרים: אני מאד שמחה לראות פה אנשים ממגזרים שונים של האוכלוסיה – ערים, מועצות מקומיות, מועצות איזוריות והמועצות הערביות.

בת-שבע אפרים: לפני פחות משנה מוניתי לתפקיד הזה כאשר יעל פתחה את כנס היסוד שלנו עם האמירה לגבי החוק וזה גרם לראשי הרשויות לאי נוחות.

בת-שבע אפרים: אז מצאנו עשרים רשויות שהיתה בהן פעילות קטנה והיום, אחרי פחות משנה, יש כבר כארבעים מועצות איזוריות שיש בהן אשה שמונתה לתפקיד.

בת-שבע אפרים: אין ספק שהדינמיקה בכל סקטור ובכל מועצה הדינמיקה אחרת והצרכים אחרים, אבל ברגע שיש לנו שם של ממונה, זה הישג רב.

בת-שבע אפרים: בהמשך לעשיה שלנו אנחנו מתכנסות בוועדות מליאה ומשנה ועוסקות בכנסים ארציים ואוספות מודלים שונים של מועצות איזוריות.

בת-שבע אפרים: כל מודל לא דומה לשני, כל מודל הוא שונה, לכל מודל יש צרכים אחרים והאוכלוסיה שונה.

בת-שבע אפרים: בדרך כלל אנחנו לא עוסקות בנושאים הקשורים לרווחה במועצות איזוריות, מכיוון שיש בהן יחוד של ישובים קטנים המטופלים בצורה מיקרוסקופית ואינטנסיבית יותר, אנחנו לא מגיעים לטיפול פרטני באלימות בנשים, באלימות כנגד ילדים וכו', כי מחלקות הרווחה מגיעות לישובים הקטנים.

בת-שבע אפרים: הפעילות האינטנסיבית שלנו היא יותר בהעצמה, במנהיגות, בסדנאות השונות של יזמות אישית ויזמות עסקית.

בת-שבע אפרים: היום הפריפריה והישובים הכפריים עוברים טלטלות רבות וכל הנשים לא יוצאות מן הכלל בעניין הזה.

בת-שבע אפרים: יש כמובן שונות בין מושבים, קיבוצים, ישובים קהילתיים ואנחנו משתדלות להיכנס לתחומים האלה בצורה איטית, קטנה ויסודית.

בת-שבע אפרים: אין ספק שהדינמיקה שנוצרת אחרי כל פעילות היא רבה.

בת-שבע אפרים: יבורכו כל אלה שעוסקים בדבר בכל המדינה.

יעל דיין: תודה.

יעל דיין: כרמלה, בבקשה.

כרמלה פייט: אני חברת מועצה בתל-מונד וניסיתי להקים מועצת נשים בתל-מונד בעזרתה של רינה בר-טל, כשהיא עדיין היתה סגנית ראש עיריית רעננה ויושבת ראש מועצת נשים ולא עלה בידי לעשות זאת.

כרמלה פייט: לפני כשנתיים הקמנו ישראלה רוזן ואני מועצת נשים וניסינו לחבר את כל הנקודות של הישובים המוניציפלים בשרון למועצת נשים, שבסופו של דבר התכנסה מספר פעמים.

כרמלה פייט: לא קיבלתי את ברכת ראש המועצה שלי והוא לא טרח אפילו לבוא לכנס התמיכה והמדיניות שלו היא לא לתמוך בנושא הזה.

כרמלה פייט: במסגרת המודלים שעושים אנחנו צריכים לעשות גם מודלים שיגדירו את הישובים, שבהם נכונות ראשי המועצות לנושא הזה היא איזשהו כיסוי לאי עשיה.

כרמלה פייט: אני באה מהשטח, לא מתל-אביב, מחיפה או מהרצליה, לא במקום שאת הדברים אפשר לראות גם אם הם לא נעשים.

כרמלה פייט: תל-מונד וכפר יונה הם מקומות קטנים בשרון והם מעט מאד מעניינים את המרכז לשלטון מקומי.

כרמלה פייט: תל מונד זה אולי רבע מחלקה בהרצליה וזה באמת לא הדבר הכי חשוב עד שיקרה שם משהו.

כרמלה פייט: לכן, כשמכינים מודלים אני מציעה להתייחס גם לסוגי הישובים וסוגי ההתייחסות בתוך הישובים.

כרמלה פייט: הנציגה שלי ליד ראש המועצה למעמד האשה היא מישהי שאף אחד לא יודע על קיומה.

כרמלה פייט: גם אני לא ידעתי על קיומה עד ששאלתי במקום מסוים.

כרמלה פייט: ראש המועצה מינה את מזכירתו להיות הנציגה למעמד האשה בתל-מונד.

כרמלה פייט: היא לא יודעת מה זה בכלל ואני לא בטוחה שהיא בכלל יודעת שהיא הנציגה.

כרמלה פייט: היא תבוא לפגישה עם ראש הממשלה, היא תבוא לקורס, אם בכלל היא תבוא?

כרמלה פייט: היא לא תעשה שום דבר וזה כיסוי.

כרמלה פייט: את הדברים האלה צריך לקחת בחשבון.

כרמלה פייט: בכפר יונה בכלל לא מינו מישהי כי ראש המועצה החליט שיותר טוב לא למנות מאשר למנות איזשהו כיסוי.

כרמלה פייט: כשחושבים על מודלים אני מבקשת לחשוב גם על מודל של חוסר עשיה או כיסוי לאי עשיה.

כרמלה פייט: מכיוון שיש חברות מועצה והן כן מנסות לקדם את הדברים, צריך לקחת בחשבון שאפילו אם חברת המועצה היא יריב לראש המועצה והוא ינסה בכל מקום לחסום אותה, לנסות ולשתף אותן.

כרמלה פייט: לא יכול להיות שנדע את הדברים מצד שלישי, רביעי או חמישי.

כרמלה פייט: אני רוצה להגיד לבת-שבע אפרים שברגע שיש שם של ממונה זה לא הישג והרבה פעמים זאת התחלת הכשלון.

כרמלה פייט: ראי את שתי הדוגמאות שנתתי לך.

כרמלה פייט: יפה שהפורומים קיימים אבל הם לא פעילים.

כרמלה פייט: הפורומים של נבחרות ברשויות המוניציפליות התכנס בפעם האחרונה בשנת 99'.

כרמלה פייט: אני חברה בו ולא קיבלתי שום הודעה על פעילות מאז 99'.

כרמלה פייט: אני מציעה שנעשה ואחר כך נצהיר.

כרמלה פייט: תודה רבה.

רונית לב-ארי: היינו מודעות מראש לצורך ביצירת סולידריות ובחיזוק.

רונית לב-ארי: במקומות שיש מה טוב ובמקומות שקצת רופף צריך לחזק.

רונית לב-ארי: מובן מאליו שאותו ארוע ב-5 בספטמבר מיועד לנבחרות הציבור ברשויות המקומיות עם היועצות.

רונית לב-ארי: על פי החוק, היועצת למעמד האשה ברשות המקומית, הכתובות שלה ברמה הממלכתית הן הוועדה לקידום מעמד האשה בכנסת והרשות לקידום מעמד האשה במשרד ראש הממשלה.

רונית לב-ארי: זה הקודקוד אבל אנחנו רואות בנשים הנבחרות ובמי שעומדות בראש מועצת נשים ובחברות מועצת נשים את הקבוצה שצריך להתייחס אליה.

רונית לב-ארי: מובן מאליו שאנחנו מתייחסים אליה בכל הפעילויות עם פילוח.

רונית לב-ארי: לכנס הזה יוזמנו כל אותן נשים שהזכרתי.

כרמלה פייט: הכנס הוא חגיגה והפעילות השוטפת היא החשובה, לא החגיגות.

יעל דיין: אני מבקשת לומר שכל העניין הזה הוא בראשית הדרך, מלבד המקומות בהם אנחנו מדברים על סיפור מתמשך, בדרך כלל סיפור הצלחה.

יעל דיין: בדרך כזאת יש נקודות של שפל ועליה והכי חשוב הוא שתהיינה נקודות תמיכה ונקודות שעונות למצוקות, להתלבטויות או לסימני שאלה.

יעל דיין: אף אחת מכן לא לבד, לא כשיש לה חשש ולא כשיש לה הצלחה ולא כשיש לה צורך להגיד שדברים לא בסדר.

יעל דיין: אני אומרת את זה לא רק אפרופו וכפר יונה.

יעל דיין: קיבלנו את הרשימה של כל היועצות שמונו ושל כל ראשי הרשויות שלא מינו.

יעל דיין: יצא מכתב אישי, ולצערי הרבה פעמים מדובר בראש רשות שאני מכירה אישית, שפונה לכל אחד מהם להזכירם את חובתם למנות מישהי מבין ארבע הדרגות הבכירות.

יעל דיין: אנחנו יושבים פה היום בשביל לבדוק שאכן מונו ויש סנקציה בחוק, כי אם ראש הרשות לא ממנה רשאי שר הפנים למנות מישהו לפי בחירתו.

יעל דיין: אתם יכולים לצחוק ולהגיד שהוא לא ימנה ושר הפנים לא ימנה, אבל אם ראש הרשות לא ממנה הוא מחוייב למנות ואנחנו נחזור אליו.

יעל דיין: אני לא יודעת באיזו דרגה בסולם נמצאת המזכירה, אבל אם היא בדרגה שהיא איננה דרגה רביעית, הוא צריך לעשות אחת משתיים – אם היא בדרגה יותר נמוכה אבל היא מאד מוכשרת ועומדת בכישורים האחרים, צריך לשקול ולדרוש שהוא יעלה את התקן שלה.

יעל דיין: הוא לא יכול לקחת מישהי שהיא בארבע הדרגות העליונות אבל אין לה שום קשר לנושאים האלה.

יעל דיין: יהיה פער בין הדברים ובשביל זה אנחנו קיימות.

יעל דיין: לרוב הנשים שנמצאות בדרגות הבכירות יש חיבור לנושאים שלנו.

יעל דיין: אולי זה לא החיבור האידאלי אבל כאן אנחנו נכנסות לתמונה כדי לעשות את החיבור.

יעל דיין: זאת אחת הסיבות לישיבה הזאת וגם הקשר עם נבחרות הציבור.

יעל דיין: זה מובן מאליו וכל הקמפיין הבסיסי שלנו להקמת הרשות, להקמת המערכת של ממונות במשרדי הממשלה והיועצות ברשויות התחיל מהוועדה שהקמתי למעמד האשה בכנסת, דבר שלא היה קיים קודם.

יעל דיין: אנחנו פועלים מהמקום המרכזי, הוועדה בכנסת דרך הרמה הביצועית – הרשות המבצעת שרונית עומדת בראשה, דרך משרדי הממשלה ודרך הרשויות המקומיות.

יעל דיין: כל העניין הוא שתהיה רשת במובן הטוב שתומכת אחת בשניה מהקודקוד, המחוקק, ועד אחרון הישובים.

יעל דיין: הקשר הזה צריך להיות קיים ולא כל אחד עצמאי ועובד בפני עצמו.

יעל דיין: זהו קשר שכולל בתוכו גם עזרה הדדית, גם ייעוץ וגם הכשרה ובאיזשהו שלב אני מקווה שתהיה פריסת תקציבים.

יעל דיין: זה מסודר בצורה של קידום מעמד האשה כשמו בכל הארץ ובכל הרמות, כאשר כאן אנחנו מהווים קודקוד אחד, משרד ראש הממשלה מהווה קודקוד שני, משם לשלטון המקומי ולכל מקום ומקום.

יעל דיין: גם נשים בכל מקום ומקום, בין אם הן נבחרות ציבור או שהן "קליינטיות" שלנו, תרגשנה שותפות לזה ואני לוקחת על עצמי לייצג את הבוחרות שלי בנושאים האלה.

יעל דיין: אני, כמוכן, כמו רונית וכמו נדיה, צריכות להעמיד את עצמנו לבדיקה כל יום – מה עשית היום לקידום מעמד האשה?

יעל דיין: זה לא משנה אם את במועצה רחוקה, קרובה, ערביה או יהודיה.

יעל דיין: אני מקווה שיהיה לחץ גם מצד ציבור הנשים להעמיד אותנו בפני השאלה – מה אתה עושה בשבילנו?

יעל דיין: צריך גם להפנות ייעוץ וגם לתת הרגשה טובה כשיש פעילות שהיא משובחת והיא מצליחה, לקבל את הפידבק מהנשים ומהאוכלוסיה באותו מקום.

סלוא מסאריה: חברת הכנסת דיין אמרה הרבה דברים שרציתי להגיד וממש סיכמה את זה ישר ולעניין.

סלוא מסאריה: כעובדת סוציאלית התמחיתי בנערות ונשים ואני זוכרת שהייתי הולכת הביתה, משאירה את העבודה וחוזרת לעניינים המשפחתיים.

סלוא מסאריה: גם כשהייתי צריכה לרוץ בשעות הלילה למקלטים, היה לי כייף.

סלוא מסאריה: היום, בתפקיד יועצת, קשה לי ולפעמים אני הולכת הביתה באפיסת כוחות ועם כעסים כל כך גדולים שקשה לתאר.

סלוא מסאריה: לפעמים בא לי לזרוק את כל העבודה ולהיות רק עקרת בית.

סלוא מסאריה: חיכינו הרבה לתפקיד הזה וכל תחילת דרך היא קשה מאד.

סלוא מסאריה: אם אנחנו לא נילחם על זה ונבנה את זה לאט לאט כמו בית שבונים אותו לאט לאט, אף אחד לא יעשה את זה.

סלוא מסאריה: לכן צריך כל הזמן לקחת עוד כוחות ועוד כוחות ולצאת לדרך.

סלוא מסאריה: ראש המועצה שלי מאד תומך ואפילו שלח מכתב לכל הוועדות שצריך להזמין אותי לישיבות ההנהלה ולכל ישיבות המועצה אבל יש שם עוד דברים.

סלוא מסאריה: אצלנו אין נבחרות ציבור, כולם גברים ויש הרבה גורמים מכשילים.

סלוא מסאריה: הם לא רוצים שאני אשב להם על הראש, כך הם התבטאו, אבל אני נלחמת ומחפשת דרכים כדי לא להיתקל בהם חזק אלא להסתדר.

סלוא מסאריה: לפעמים צריך להיות אסרטיבי ולעמוד על הזכויות שלנו.

סלוא מסאריה: זאת הדרך, היא מאד קשה וכשאתם מדברים על תמיכה, באמת נדיה, רונית וחוסניה באמת מספקות תמיכה.

סלוא מסאריה: כבר הייתי אצלכם במשרד וקיבלתי תמיכה.

סלוא מסאריה: לגבי תקציב אני הולכת לקרנות, מהאגודה לתכנון המשפחה אני עושה קורס איזורי לחינוך מיני למרות שזה נושא מאד רגיש אצלנו במגזר הערבי, אבל זה מאד חיוני.

סלוא מסאריה: לפעמים קשה לנו וצריך ללכת ולחפש, אבל מה שיותר קשה לנו הוא שהגברים שנמצאים במועצה חושבים שהם יודעים מה טוב, מה התפקיד שלנו ומה אנחנו צריכות לעשות.

סלוא מסאריה: הם מחפשים דברים ססגוניים כגון מסיבה, טיול וכו', אבל אני לא יכולה לעשות את זה וזה גורם לי לעוד קושי.

סלוא מסאריה: אנשים רוצים שאני אעשה קורס בישול או טיול ואני צריכה לעבוד גם במישור הזה.

נדיה חילו: אולי תאמרי כמה מילים על הפרוייקט היהודי-ערבי.

סלוא מסארוה: לאור האירועים שקרו בארץ בזמן האחרון, אירגנו ישיבות של נשים בקלנסוואה, טייבה ונתניה.

סלוא מסארוה: היום אנחנו קצת בהפוגה, אבל כבר יש לי תכנית לעשות משהו לנשים, אולי העצמת נשים, אבל אנחנו מחפשים לזה תקציב ותמיד התקציב עומד בדרכנו.

סלוא מסארוה: בשבוע האחרון הוצאתי מראש העיר את המשפט שנשים יכולות לשנות ולפחות הוא הכיר בזה, גם בתחום החינוך וגם בתחומים אחרים.

יעל דיין: משפט אחד בהתייחסות לעניין הזה שאין נבחרות במועצה.

יעל דיין: זה קורה בהרבה מקומות, לצערי הרב, ואני בטוחה שזה ישתנה בבחירות המוניציפאליות הבאות.

יעל דיין: אנחנו עומדים להשקיע, להכפיל ולשלש גם במקומות הקיימים וכך היה גם בבחירות האחרונות.

יעל דיין: עשינו צעד גדול מאד ולא מספיק, כמובן, אבל במקומות האלה מועצת הנשים היא התחליף.

יעל דיין: מה זה מועצת נשים?

יעל דיין: מזכירת נעמ"ת ומזכירת ויצ"ו ונציגה של בתי הספר ומפקחת ואירגון כזה או אחר או עורכת דין בכירה ועוד.

יעל דיין: זה הכוח בהיעדר נבחרות ציבור ולכל אחת מהן יש חוג ההשפעה שלה שכולל גם גברים.

יעל דיין: בעלות מקצוע בכיר, כגון רופאות, רואות חשבון, עורכות דין או בעלות חנויות שהן יוזמות, הופכות להיות קבוצה מאד מייצגת ואפשר להפעיל אותה.

יעל דיין: העיריה או המועצה, גם אם אין בה חברות מועצה נבחרות, הופכת להיות תלויה בנשים האלה.

יעל דיין: ביחס לפרוייקט היהודי-ערבי, כמובן שאנחנו מתייחסים לנושא הזה בשני היבטים: היבט אחד של ערים מעורבות או מקומות הנמצאים סמוך אחד לשני ואנחנו מנסים לחזק דו קיום, כאשר ברור שנשים מהוות צינור הרבה יותר טוב מאשר גברים, באותם דברים המשותפים להם.

יעל דיין: זה נעשה בהצלחה באיזורים לא מעטים ואנחנו נותנים לזה את כל העידוד האפשרי.

יעל דיין: יש אוכלוסיה שיש לה בעיות מיוחדות משלה, כגון אוכלוסיה שנמצאת בקו עימות או שהיא נתונה למצב ביטחוני חריג, אי אפשר להגיד שדין כולם, נשים או גברים, אותו דבר.

יעל דיין: יש בעיות ספציפיות של נשים ואנחנו, כמובן, קשובות לזה, וצריך להתייחס גם למודל הזה שנתון בבעיות ביטחוניות או בשכנות ואנחנו רוצים לטפח יחסים מיוחדים.

יעל דיין: זה מאד מתבטא בערים המעורבות עם הצלחה לא קטנה בפעילויות.

יעל דיין: הגב' מינה פנטון, בבקשה.

מינה פנטון: אני חברת מועצת עיריית ירושלים, יושבת ראש המועצה לקידום מעמד האשה בעיריה.

מינה פנטון: אצלנו יש מועצה ותיקה, עם מסורת ועם נשים מצוינות שהיו לפני.

מינה פנטון: אני רוצה לפתוח קודם כל בברכה ממש מעומק הלב.

מינה פנטון: ההישג של יעל, עם חברותיה רונית ונדיה, בנושא מינוי מועצת או מועצה בכל רשות, הוא מהפך.

מינה פנטון: זהו מהפך גדול מאד ונפלא.

מינה פנטון: אני חושבת שאנחנו לא מבינות אפילו את המשמעות שלו וקידום הנושא בזינוק חד.

מינה פנטון: הדבר הזה מעוגן בחוק, הוא עבר חקיקה בכנסת ואף אחד לא יכול להתווכח ולהתמקח על כך.

מינה פנטון: אנחנו חייבים להביא לידי מימוש מקסימלי ואני רוצה לתת עצה בעניין: מספר רשויות נענו מיד, אבל אני יודעת שאם לא הייתי הולכת ומנדנדת שלושה חודשים לפני קבלת החוק, לא היה מתקבל המינוי.

מינה פנטון: אני חושבת שאם יש אשה שהיא לא בארבע הדרגות הרשומות והיא אכן מעורה בנושא מנסיונה האישי, מעבודתה או מתפקידה בעיריה, כדאי לנו לעודד אותה והיא גם תרוויח העלאה בדרגה.

מינה פנטון: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שלוש קטגוריות במקומות הגדולים יותר ולא במקומות הקטנים שאנחנו נעזור לטפח אותם.

מינה פנטון: יש לנו נשים חברות מועצה, שעניינן צריך להיות קידום נשים.

מינה פנטון: יש לנו מקומות בהם יש מועצה כמו ירושלים וקטגוריה שלישית, שזהו הישג בלתי רגיל, היא היועצת ליד ראש העיר.

מינה פנטון: איך אנחנו עושות את החיבור בין שלוש הקטגוריות כדי שלא יתחיל מתח של מאבק ותחרות אלא כדי שתהיה עבודה פוריה ומשולבת?

מינה פנטון: חיה רוזנפלד, שהיא היועצת לראש העיר בעיריית ירושלים, ואני ישבנו מיד על המדוכה כדי לראות מה אנחנו עושות בינינו.

מינה פנטון: דיברתי עם חברות מועצה על כך שחשוב שנשב יחד וגם חשוב שאתן תיתנה את הדעת בתכנית ההדרכה, איך אנחנו מנצלות את הדבר לטובה.

מינה פנטון: כדי לנצל את זה לטובה אנחנו חייבות להגדיר את התפקיד.

מינה פנטון: יש יועצת, יש יושבת ראש המועצה לקידום מעמד האשה, כולן רוצות לעשות את המקסימום, כולן רוצות "לחלוב" את ראש העיר ואת המועצה או את הרשות הן מבחינה תקציבית והן מבחינת התחברות אל גורמים שיכולים לסייע לקידום.

מינה פנטון: אני מבקשת שתוציאו לעיתונות איזה רשויות ומועצות נענו.

רונית לב-ארי: תגמול חיובי לבנים, זה עובד.

מינה פנטון: נעבוד על תגמול חיובי כדי שאחרים ילמדו.

מינה פנטון: לגבי הנושא של ערביות ויהודיות נכון שיש הפוגה וכולנו מצטערים על כך.

מינה פנטון: בירושלים היה לי קשר מצויין עם בית צפפה ועם בית חנינא לגבי תכניות משותפות ואנחנו צריכות לצאת בקריאה להמשיך את הפעילויות ולדרוש גם יותר.

נעמה שפטר: אני חברת מועצה וחברת הנהלת מועצה איזורית מטה בנימין ויושבת ראש עמותת נשות בנימין ויש"ע.

נעמה שפטר: אני רוצה לייצג סקטור שהוא יחודי ושונה והיום הצרכים שלו יחודיים הרבה יותר.

נעמה שפטר: היום, כשאנחנו רוצות להתכנס יחד במועצת נשים או בפורום נשים, יש נשים שיוצאות לדרך ולא בטוחות שהן תחזורנה הביתה.

נעמה שפטר: צריך לקחת את זה בחשבון וצריך להבין שהקשיים שם הרבה יותר גדולים.

נעמה שפטר: סקר צרכים הוא עניין מאד חשוב וכשנכנסתי לתפקידי חשבתי שבאמת אחד הדברים החשובים הוא לעשות סקר צרכים.

נעמה שפטר: סקר צרכים הוא נכון, אבל צריך להיות מאד גמישים וקשובים לשטח מפני שצרכים משתנים.

נעמה שפטר: עשינו סקר צרכים והפעלנו הרבה מאד קורסים להעצמה ולפיתוח מנהיגות נשים, ואני מוכרחה להגיד לכם שהיה מאד קשה לדבר על קידום נשים, באיזור שהחשיבה הגברית השולטת בו היא שבאמת כל מה שחשוב הוא עוד בית, עוד עץ ועוד כביש.

נעמה שפטר: כשזה סדר היום האיזורי, צריך להתחיל את נושא קידום הנשים מההתחלה.

נעמה שפטר: במקומות אחרים ברור שהנושא הזה נמצא על סדר היום אבל אנחנו צריכות היינו להמציא את הגלגל במקום שבו אנחנו גרות.

נעמה שפטר: סקר הצרכים משתנה והיה חשוב לנו להיות קשובות לשטח ולגלות שאחד הצרכים שנדרשנו לתת להם מענה היה קו לנשים במצוקה.

נעמה שפטר: נשים שלא יוצאות לסרט, לבית קפה או לחברה מפני שמאד מסוכן לנסוע.

נעמה שפטר: סליחה שאני חוזרת על הסיכון אבל זה חלק מהחיים שלנו.

נעמה שפטר: היינו צריכות לעשות קו מצוקה לנשים שאי אפשר למקם אותו בשום מקום כי אף אשה לא תוכל לנסוע.

נעמה שפטר: הצרכים שונים לחלוטין ואי אפשר לשים במועצה חדר עם טלפון ולהגיד שנעשה משמרות כל שלוש שעות.

נעמה שפטר: זה לא עובד כי אשה מדולב או מעלי או מעפרה לא תסע לשם כי יכול להיות שהיא באמת לא תגיע לשם או לא תגיע הביתה.

נעמה שפטר: לכן היינו צריכים לעשות חשיבה אחרת ולעשות מענה טלפוני סלולרי, לבנות תכנה חדשה כי דבר כזה מעולם לא היה במדינה.

נעמה שפטר: תנו לנו משהו שנוכל להקשיב לנשים אחרות בלי לצאת מהבית או מהישוב.

נעמה שפטר: עזרה הדדית היא דבר שאנחנו, הנשים טובות בו.

נעמה שפטר: דווקא עכשיו כשהרבה יותר קשה וכאשר אי הוודאות שלנו הרבה יותר גדולה והחשש הקיומי הולך וגובר כל יום, הרבה יותר נשים פעילות אצלנו כדי לשמוע מצוקות של אחרות, כדי לומר מילה חמה ולקדם נשים.

נעמה שפטר: לפני שהיה התפקיד הנוכחי הקמנו עמותה, מפני שזאת היתה דרך להתחיל להפעיל ולהריץ דברים, גם תקציבית.

נעמה שפטר: לגבי ייצוג נשים – במועצה שלנו יש 39 נבחרי ציבור ו-37 מהם גברים.

נעמה שפטר: בהנהלת המועצה יש תשעה נציגים ואני האשה היחידה והחילונית היחידה שאי פעם נבחרה לשם.

נעמה שפטר: בוועדות של המועצה עושים את הפעילות ושם מחליטים איך תיראה פעילות המועצה ושם רובם גברים.

נעמה שפטר: נציגי ציבור – לוועדות של מועצה אפשר לבחור לא רק נבחרי ציבור אלא גם נציגי ציבור.

נעמה שפטר: העליתי אצלנו במועצה חוק שהתקבל, שנציגי הציבור יהיו נציגות.

נעמה שפטר: זכותן לבחור וזכותן להשפיע באותה מידה כמו נבחרי ציבור.

נעמה שפטר: דמיון יצירתי וחשיבה אחרת הם שם המשחק ואפשר גם לזה להגיע.

נעמה שפטר: תודה.

יעל דיין: תודה.

יעל דיין: אני מבקשת לצמצם את הדברים לשניים-שלושה משפטים כדי שכולם יוכלו להתבטא.

שבולת אדלמן: אני חייבת התנצלות – אני מזדהה עם כל מה שאמרת ואני התכוונתי לתאונות הדרכים ולא, חלילה, לפגוע.

שבולת אדלמן: רציתי להאיר שתי נקודות קצרות.

שבולת אדלמן: ראשית, אני נתקלתי במחסומים היכן שיש נשים שהן עובדות ציבור במועצה האיזורית שלי.

שבולת אדלמן: זה אומר שצריך להתחיל במקומות מסוימים מנקודה אחת מאחור.

שבולת אדלמן: יש נשים שנמצאות במשרות בכירות והן עוצרות התפתחות מהסוג שהזכרנו ועליו אנחנו מדברות היום.

שבולת אדלמן: נקודה שניה – מכיוון שראש המועצה משהה את המינוי, פנינו אליו וביקשנו לא לעסוק במינויים כי מאד יכול להיות, ואני לא רוצה לפגוע באף אחד שיושבת כאן, שנשים שעובדות בתוך המועצה חלקן לא מעוניינות או לא מתאימות למינוי הזה.

שבולת אדלמן: פנינו אליו כדי שיוציא מכרז לתפקיד הזה.

שבולת אדלמן: אנחנו מקוות שהלחץ ייצא טוב, בין אם זה יהיה במינוי ובין אם במכרז.

שבולת אדלמן: תחושת הלבד היא תחושה לא טובה.

שבולת אדלמן: נעמה דיברה כאן קודם על גיוס נשות המועצה ובעיניי זה חשוב מאד.

שבולת אדלמן: זה מהלך יצירתי ומבורך ואני אלמד ממך.

שבולת אדלמן: תודה רבה שהזמנתם אותי.

מלי פישמן: אני יועצת הרשות המקומית אילת למעמד האשה ואני יושבת ראש מועצת נשים עירונית ומנהלת את מרכז הסיוע לנפגעי תקיפה מינית באילת.

מלי פישמן: כל מה שקשור לקידום מעמד האשה ולמועצת הנשים נעשה בהתנדבות כי אני לא עובדת הרשות המקומית ולא נבחרת ציבור.

מלי פישמן: לפרנסתי אני מורה בישראל.

מלי פישמן: רציתי להעיר שתי הערות.

מלי פישמן: ראשית, כשקובעים השתלמויות צריך לקחת בחשבון מספיק זמן להודעה מראש ובכל זאת יש נשים שהן לא עובדות הרשות המקומית אלא עושות דברים אחרים.

מלי פישמן: שנית, לא שמעתי פה התייחסות לנושא הסחר בנשים.

מלי פישמן: ועדה של הכנסת דנה בנושא - - -

יעל דיין: אנחנו עוסקים בזה במסגרת הוועדה.

יעל דיין: לא העלינו היום נושאים ספציפיים.

רונית לב-ארי: לא דיברתי בכלל על אלימות נגד נשים בכוונה.

יעל דיין: היום אנחנו עוסקים במבנה ולא בתכנים.

מלי פישמן: ההערה שלי בעניין המבנה היא שלא כל מי שעוסק במעמד האשה הוא עובד הרשות המקומית או עובד עיריה.

אילנה שמר: אני מכרמיאל ורציתי להציג דווקא את ההיבט החיובי של התפקיד כאשר מתמנית מישהי מתוך העיריה.

אילנה שמר: אני מנהלת משאבי אנוש ואני בעיריה כבר עשרים שנה.

אילנה שמר: אני נמצאת בוועדת מכרזים פנימית וחיצונית, במועצת עיר, בוועדות העיריה, אני כותבת פרוטוקולים, אני עוזר מזכיר, אני ממונה על נושא מל"ח וממונה על הטרדה מינית, הרבה פעמים כאשר לוקחים מתוך הרשות המקומית מישהי, לא צריך להוסיף תוספת תקציבית ולא מימון נוסף.

אילנה שמר: ממילא בתפקיד שלי אני כל הזמן משתדלת לעזור לנשים.

אילנה שמר: אני לא יכולה לראות נשים שעובדות בנקיון ואם יש לי בתוך העיריה אפשרות לקדם, אני אקדם אותן לאורך כל השנים.

אילנה שמר: מצד שני בכרמיאל הנשים עובדות יפה ויש הרבה אירגונים.

אילנה שמר: אני עדיין לא נכנסתי לעשיה כי אני לא רוצה לפגוע באף אחת.

אילנה שמר: אם נעמ"ת מארגנת טיולים כבר שנים, אני לא רוצה להיכנס לזה.

אילנה שמר: עם כל הכבוד, אילנה שמר, את מנהלת כוח אדם בעיריה ויש לנו המקום שלנו.

אילנה שמר: הכוונה שלי לעשות עשיה טיפין טיפין, לא להתעמת עם נשים אחרות אלא לבנות ולהיבנות ביחד ולקדם את העיר ואת מעמד האשה יחד עם כולן.

אתי אטיאס: אני מאשדוד, יועצת ראש העיר למעמד האשה.

אתי אטיאס: כבר שבע שנים, מאז שנבחרתי כחברת מועצה, אני עוסקת בנושא נשים.

אתי אטיאס: אני יועצת ראש העיר ויושבת ראש מועצת הנשים, אבל כשהגיע לפני כחודשיים מכתב לשולחנו של ראש העיר, ראש העיר החליט למנות את סגנית המנכ"ל לתפקיד.

אתי אטיאס: שבע שנות עבודה ועשיה והיכרות של שלושים שנה עם ראש העיר נעלמו כהרף עין ואפילו לא קראו לי לשיחה.

אתי אטיאס: כשרוצים למצוא כסף ותקציב למשכורת יודעים למצוא את זה טוב מאד, אבל למה לא לזה?

אתי אטיאס: לדעתי את לא תתפקדי בתפקיד שלך יחד עם המינוי שלך לכוח אדם כי זאת עבודה נפרדת.

אתי אטיאס: נאמר כאן שאם מדובר בעובדת רשות היא מקבלת שכר כי היא כבר עובדת רשות ואם היא לא עובדת רשות, היא בהתנדבות.

אתי אטיאס: מה האמת?

יעל דיין: זה התחיל מזה שלא היה תקציב.

יעל דיין: לקחנו את המפה כפי שהיא קיימת לפני החקיקה ואמרנו שלא היינו רוצים שמישהו יעזוב בגלל זה.

יעל דיין: היו נשים שהיו חלק מהמערכת ולא קיבלו תגמול נוסף, היו נשים בכמה מהמקומות הגדולים שהיה עניין רב לראש העיר למצוא תקן נפרד ולשלם לפחות חצי משרה והיו מקומות בהם היתה עובדת בהתנדבות.

יעל דיין: אמרנו שעל פי החוק היא צריכה להיות עובדת הרשות ואני לא רוצה להשאיר את זה פרוץ להתנדבות.

יעל דיין: אם היא לא עובדת רשות יש סטטוס כזה, שהוא מקובל וראשי רשויות שפנינו אליהם אומרים לנו: התפקיד ממולא במלואו.

יעל דיין: אמנם היא לא עובדת רשות ויש לי הסכם אישי או חוזה איתה, שאני עומד בו.

יעל דיין: לא היו לנו תלונות ולא היתה אף אשה שאמרה: הטילו עליי משהו מבלי לתגמל אותי והטילו עליי לעשות את זה בהתנדבות ואני לא רציתי.

יעל דיין: כל העניין חייב להיות מבוסס על הסכמה ואם יש הסכם אישי וראש העיר מוצא לה מסגרת, הוא לא צריך בנוסף גם יועצת מארבע הדרגות הבכירות.

יעל דיין: אם יש מישהי בהתנדבות והיא יכולה לעשות את זה, היא נכנסת אבל אז היא צריכה לקבל את אותן סמכויות הקבועות בחוק בלי השכר.

יעל דיין: אני בעד גמישות כאן, בעיקר לגבי מקומות ותיקים יותר, בהם קיים הסדר והוא לשביעות רצון שני הצדדים.

יעל דיין: במקומות חדשים אנחנו ננסה לכפות עליהם את החוק כפי שהוא, אבל אם תהיה הצעה שקשורה בהתנדבות או בהתנדבות מבפנים, נקבל את זה.

ג'היינה חוסיין: אני היועצת של ראש המועצה בדיר חנא.

ג'היינה חוסיין: אני לא עובדת מועצה ובחיים שלי אפילו לא חשבתי להיות עובדת מועצה או חברת מועצה.

ג'היינה חוסיין: כמו שאתם יודעים למגזר הערבי יש יחודיות וגם כאן אסור להכליל.

ג'היינה חוסיין: יש מגזר ערבי במשולש, יש בגליל, יש בנגב ולכן צריך להתייחס גם לתת קבוצות.

ג'היינה חוסיין: מוניתי לפני שנה כאשר ראש המועצה פני אליי, כאדם שמאד פעיל בתחום נשים במשך כל השנים.

ג'היינה חוסיין: במסגרת תפקידי אני מכהנת כאחות מפקחת איזורית בלשכת הבריאות עכו, הייתי במגע עם הרבה אנשים והתחלנו בפרוייקטים של קידום בריאות נשים ומכאן יצאנו לתחומים אחרים כגון חינוך, חברה וכו'.

ג'היינה חוסיין: הדגם שהולך להיות היום ברוב המועצות הערביות הוא כזה: ראש המועצה פנה למישהו שהיה פעיל בשטח ונתן לו את המינוי, אבל אותו אדם לא יודע איך לבלוע את התפקיד הזה ומה מצופה ממנו.

ג'היינה חוסיין: מתוך הוועדה הזאת אנחנו צריכים לצאת בקריאה למרכז השלטון המקומי להיפגש עם ראשי המועצות הערביות שהסכימו למנות את היועצות האלה וקצת לדון אתם בנוגע לתפקיד היועצת הזאת ואיך הם יכניסו אותה פנימה.

ג'היינה חוסיין: הם לא קוראים לי לישיבות שלהם ואני צריכה תמיד להידבק לכל הדברים, לבוא אליו עם רעיונות ולחפש תקציב.

ג'היינה חוסיין: לפעמים אני עושה את זה גם מקרנות ולפעמים גם מכיסי האישי.

ג'היינה חוסיין: עשינו הרבה פעילויות אבל אני לא יודעת עד כמה אני יכולה לעבוד בעניין הזה.

ג'היינה חוסיין: אני עובדת במשרה מלאה ועוד רבע משרה בהתנדבות במקום אחר ובמועצה מנסים היום לדחוף את תפקיד היועצת לתוך המתנ"ס או לתוך הרווחה וכך זה לא מתקדם.

ג'היינה חוסיין: זה לא בסדר העדיפויות שלהם כי יש להם עדיפויות אחרות.

ג'היינה חוסיין: אני מקווה שיתחשבו בהערות האלה ואולי ימצאו מודל מיוחד למועצות הערביות שאין להן את מי למנות מתוך המועצה.

ג'היינה חוסיין: ברוב המועצות המקומיות לא מונו עובדות המועצה לפי ההכשרה שלהן או לפי הכישורים שלהן אלא לפי חמולות או לפי משפחות שרוצים לרצות אותן.

ג'היינה חוסיין: כשבאים למנות יועצת שיש לה כשרונות והיא יכולה באמת להשפיע על מעמד האשה, לא ימצאו אותה בתוך המועצה.

ג'היינה חוסיין: אנחנו רוצות לתרום אבל אנחנו מבקשות שתעזרו לנו לבנות מודל יחודי כדי שנוכל להמשיך בדרך.

ג'היינה חוסיין: תודה.

אמנה אבאזה: אני יושבת ראש מועצת נשים עיריית טירה ואני יושבת ראש 'בלי גבולות' – נשים למען שלום.

אמנה אבאזה: כמו כן אני עובדת שטח של זכויות האזרח.

אמנה אבאזה: אני רוצה לדבר פה על דבר ששונה לגמרי ממה שדיברו.

אמנה אבאזה: יש לנו בעיה מאד גדולה במגזר הערבי והיא שלילת התושבות לנשים הערביות, שנשואות עם אנשים מהשטחים.

אמנה אבאזה: אתם לא תעכלו מה קורה במדינת ישראל ב-2001.

אמנה אבאזה: בערך ל-90% מהנשים יש שלילת תושבות והן לא זכאיות לשום דבר מחוק בריאות או מזכויות ביטוח לאומי.

אמנה אבאזה: הילדים שלהם, שנולדו בבתי חולים במדינת ישראל לא רשומים בתעודות הזהות שלהן והם גם לא רשומים בתעודות הזהות של האבא ברשות.

אמנה אבאזה: הנשים האלה נמצאות בדילמה או במעגל סגור וזה קשה מאד לצאת ממנו.

אמנה אבאזה: כשהילדים קטנים אין להם חיסונים, אין להם קופת חולים, הנשים לא מקבלות קצבת ילדים, לא מקבלות הבטחת הכנסה והמצב מאד קשה.

אמנה אבאזה: אני יודעת שאשה לא ילדה שלושה ימים בגלל שביקשו ממנה שהבעל יחתום על צ'ק של 6,400 שקל ואין להם.

יעל דיין: זאת בעיה ספציפית.

אמנה אבאזה: זה לא מקרה אחד או שניים או שלושה אלא מאות מקרים.

יעל דיין: בואי לחדר שלי ותראי את מספר הפניות האישיות שאני מנסה לטפל בהן ברמת טיפול של זכויות אדם או זכויות אזרח אנחנו מנסים לטפל בזה.

יעל דיין: ברור שהייתי שמחה אם גם הרשות למעמד האשה היתה מטפלת בזה, מאחר ורוב הנפגעים הם נשים.

יעל דיין: זאת בעיה ספציפית כמו פסולות חיתון, לדוגמה.

יעל דיין: אני מודאגת ממאה אלף פסולות חיתון שבגלל החוקים של מדינת ישראל לא יכולות להקים משפחה.

יעל דיין: אני לא מקלה ראש בשום בעיה ואני אומרת שלכל מקום יש הדברים היחודיים שלו.

יעל דיין: אני מאד שמחה לחשוב שיועצת למעמד האשה תטפל גם בדברים האלה באיזור שלה, כמו בנושאים אחרים.

אמנה אבאזה: אנחנו מטפלים אבל אנחנו צריכים גב.

יעל דיין: אבל זה לא נושא לדיון כאן.

יעל דיין: שמעתי ואני אשמח שנדבר על זה פרטנית.

יעל דיין: זה רק מראה שלכל קבוצת נשים יש בעיות ספציפיות בנוסף לבעיות הכלליות ולכן העמדנו את עצמנו, שלושתנו היושבות כאן, לרשות אותם פתרונות או הצעות פתרון לדברים הספציפיים.

אמנה אבאזה: כעובדת למען שלום יש לנו הרבה חוגים לדו קיום בינינו לבין ערביי ישראל ובין השטחים.

אמנה אבאזה: אני מסתובבת הרבה בשטחים ויש שם רעב.

אמנה אבאזה: אנחנו לא יודעים מה קורה שם.

אמנה אבאזה: ביום שישי שעבר היינו בכפר יסוף ויש שם אשה שגם היא עובדת במעמד האשה.

אמנה אבאזה: היא ביקשה ממני לעזור וביקשה שנבוא לראות מה המתנחלים עושים שם.

אמנה אבאזה: זה דבר מאד כואב כשאת רואה סגר ורעב.

יעל דיין: סליחה, הדגשנו את העובדה שיש בעיות ספציפיות למקומות מסוימים.

יעל דיין: אנחנו עובדים מול הנושא הכללי ומול הנושאים הפרטניים וכל אחת יכולה להעלות את המצוקות או את ההישגים של האיזור שלה או הדברים שהיא מזדהה איתם.

יעל דיין: בכוונה לא נכנסנו לפרטים כי הייתי יכולה לקיים את כל הישיבה הזאת בנושא התגברות האונס והפשיעה נגד נשים והצורך באבחון ובממוגרפיות מגיל ארבעים באוכלוסיה בדואית וחרדית.

יעל דיין: אנחנו עוסקים בדברים האלה כל השנה, כל יום, כל היום.

יעל דיין: היום אנחנו נמצאים כאן כדי לדבר על המבנה החדש הזה על פי חוק ולבדוק את השלב הראשון של היישום שלו בשטח, תוך הדגשה שכל הדברים הפרטיים ייכנסו למסגרות הפרטיות של כל מקום ומקום.

ציונה סופרי: אני גרה במושב טל שחר ואני באה ממועצה איזורית מטה יהודה.

ציונה סופרי: הרבה שנים הייתי יושבת ראש נעמ"ת, עוד כאשר זה היה מועצת הפועלות.

ציונה סופרי: לפני שלוש שנים פרשתי מנעמ"ת ומיד נבחרתי במליאת המועצה ליושבת ראש מועצת הנשים.

ציונה סופרי: אין הרבה דגש על מועצות נשים, יש הרבה דגש על מעמד האשה, על יועצת.

ציונה סופרי: אני מאד שמחה שיש עוד פונקציה כזאת מכובדת במועצות האיזוריות ובכלל בערים.

ציונה סופרי: החברות דיברו על כל מיני פעילויות, אבל אני רוצה להגיד לכם שכל ישוב שונה מישוב אחר.

ציונה סופרי: המועצה האיזורית שלי היא מועצה גדולה בארץ ובתוך המועצה יש לנו מכל מיני ארצות ועמים.

ציונה סופרי: לפני שנה החלטתי שאני עושה פעולה לקירוב לבבות.

ציונה סופרי: כתבתי מכתב לנדיה וביקשתי ממנה תקציב.

ציונה סופרי: ברור שתקציב לא היה, אבל המועצה האיזורית שלי מימנה את הכל.

ציונה סופרי: אירגנתי ערב קירוב לבבות בין נשים חילוניות, דתיות, חרדיות, מושבניקיות וקיבוצניקיות ואורחות הערב היו עשרים נשים בדואיות מהאיזור שלי.

ציונה סופרי: זאת היתה חוויה בלתי נשכחת וזה היה ערב מוצלח ויפה.

ציונה סופרי: ישבו נשים ודיברו ואמרו לי שזאת פעם ראשונה בתולדות עם ישראל שנשים בדואיות יצאו לבד בערב אחרי ששלחתי אוטובוס שהביא אותן.

יעל דיין: תודה רבה.

יעל דיין: אנחנו מעריכים את הפעולה הזאת.

יעל דיין: אני חייבת לתת רשות דיבור לעוד נשים.

יעל דיין: הדברים האלה באמת מופת בשבילנו ובדרך כלל אחרי התחלה יש לזה המשך משום שאף פעם לא מדובר על פעולה חד פעמית.

יעל דיין: העידוד שלנו הוא לקיים פורומים שימשיכו להיפגש במסגרת רב גונית, רב תרבותית ורב לשונית.

יעל דיין: אנחנו מברכים אותך על זה.

שרה גובס: אני גרה בחדרה ואני יושבת ראש נעמ"ת מרחב שומרון.

שרה גובס: אני חברת מועצת עיר ואני יושבת ראש מועצת נשים ויש לנו יועצת נהדרת, שהיא עובדת עיריה בתפקיד בכיר.

שרה גובס: אני חושבת שאין שום סיבה בעולם בנושא קידום מעמד האשה שתהיה התנגשות מול נעמ"ת.

שרה גובס: אני יושבת ראש נעמ"ת ואני מובילה את הנושא הזה ויש לנו חברה במועצת הנשים גם מויצ"ו ומכל אירגוני הנשים ודווקא אנחנו הנשים יכולות הרבה לעזור ליועצת.

שרה גובס: לדעתי היועצת ויושבת ראש מועצת הנשים עם ראש העיר חייבים לזרום יחד ואז אין בעיה של תקציב.

שרה גובס: קיבלנו תקציב של 200 אלף שקל מלשכת ראש העיר ולא מזמן הקמנו את מועצת הנשים.

שרה גובס: אצלנו זה עובד נפלא ויש ועדות ואין שום בעיה, לא עם נעמ"ת ולא עם ויצ"ו וזה יכול לזרום נהדר.

פרומה קורון: אני מעיריית קרית מוצקין ואני יועצת.

פרומה קורון: אני לא כל כך שייכת לכל הפעילות הזאת כי אני הנדסאית במקצועי ומוניתי על ידי ראש העיר.

פרומה קורון: מכיוון שראש העיר לא ידע בדיוק איך לאכול אותי ואיך לאכול את התפקיד הזה, אני מציעה שבהשתלמויות של ראשי ערים לכלול הסבר מה זה בדיוק יועצת ולמה אנחנו מיועדות, כי מאד קשה לעבוד מול ראש עיר שלמעשה גם הוא לא יודע.

רותי סופר: אני יועצת ראש עיריית תל-אביב-יפו לקידום מעמד האשה.

רותי סופר: אני מאמינה שכל אחת תפתח את המודל לפי המקום שלה ולפי צרכיה.

רותי סופר: הנשים שמונו לתפקיד הן ודאי כאלה שמסוגלות להתאים את המודל למקום.

רותי סופר: הציפיה שלי היא שיעסקו במדיניות ברמת מקרו.

רותי סופר: אני חושבת שיש פה כוח רציני וכל הכוח הזה צריך להיות כעין החיילים שלכן, של השולחן שמביא את העניינים ברמת מדיניות ארצית.

רותי סופר: לא צריכה להיות כפילות בין עשיה ברמה מקומית בכל מה שנוגע למדיניות כי זה בזבוז של כוח ואני חושבת שצריך לבנות שיטה וכאשר יש פעילויות מחאה או התרעה על דברים שקורים במדינה וקשורים לנשים, אנחנו צריכות למצוא שיטה שבמהירות, ביעילות ועם הרבה כוח חיובי נוכל יחד, באמצעותכן, לעשות עשיה אמיתית וזאת המדיניות הנכונה בנושאים האלה.

רותי סופר: כשקורה משהו במדינה שיש בו עוולה כלפי נשים, אני חושבת שאם כל מועצה תטפל בעניין ברמה של התרעה זה בזבוז הכוח ואם יהיה איזה מכניזם או תהיה רשת שתפעל יחד או איזושהי התכנסות, זה יכול לתת לנו יותר כוח.

יעל דיין: זה מחזיר אותנו לנושא קורבנות הנשים, שעליו יש קונצנזוס.

נעמה שפטר: לעניין ה"ביחד", יש אפשרות להוציא מכאן רשימה עם שמות וטלפונים כדי שאנחנו נשמש הרשת הנשית של הפורום הזה?

יעל דיין: כן, אני אבקש לעשות את זה.

דנה סבוראי: אני ראש מינהל נשים בעיריית הרצליה.

דנה סבוראי: משפט אחרון ברוח הסולידריות הנשים ומאחר שאני בתפקידי כבר למעלה משנה, הבאתי לכם מעט חומר על מה שאנחנו עושים.

דנה סבוראי: הדלת שלנו פתוחה לכל שיתוף פעולה.

דנה סבוראי: יש דברים שאנחנו כבר עשינו ואנחנו יכולים לחסוך לכם בנסיון שנצבר ובקשרים שקשרנו.

דנה סבוראי: אתן מוזמנות להיעזר בשמחה רבה.

דנה סבוראי: בהצלחה לכולם.

יעל דיין: אני מודה לכולן.

יעל דיין: שיהיה בהצלחה עולמית והדלת כאן פתוחה כרגיל.

יעל דיין: הישיבה נעולה.