הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 119, 2001-05-09 10:00

יעל דיין: אנחנו מקיימים היום ישיבה של שעה אחת ואני מגבילה את הזמן בעיקר משום שזו ישיבה חוזרת.

יעל דיין: בסרט הזה כבר היינו והיינו יותר מפעם אחת.

יעל דיין: אני חייבת להעלות שוב את הנושא.

יעל דיין: הנושא הזה כבר סוכם, הנושא הזה הוחלט, הנושא הזה הובטח, הנושא הזה תוקצב.

יעל דיין: אני מדברת על אותם 25 מיליון מפורסמים שהם מחצית הסכום של 50 מיליון שהובטחו בהתחלה ועכשיו אנחנו שומעים – ואני מניחה שנקבל על זה אישור, לפחות לגבי ההשהיה – שחלק מהקיצוצים של תוספת התקציב לעבודה ורווחה, שהיה בסדר גודל של 100 מיליון והיה מיועד לנושאים שונים, אלה הם ה 25 מיליון "שלנו" במירכאות, אלה שהובטחו, סומנו ונצבעו בהתאם להסכמות והבטחות שהיו לנו.

יעל דיין: כפי שאמרתי, נעשה ישיבה קצרה של סבב אחד.

יעל דיין: בפתח הדברים אני חייבת להביע את הצער והזעזוע המוחלט של כולנו על הרצח בתקוע הבוקר.

יעל דיין: זה הפך להיות לחם חוק, אבל בשום אופן אי אפשר לעבור על זה לסדר היום.

יעל דיין: מי שלא יודע – שני נערים נמצאו חבולים, נרצחו, יצאו לטיול בתחום של כמה מאות מטר ממרכז הישוב תקוע.

יעל דיין: לא חזרו הביתה.

יעל דיין: סרקו אחריהם, מצאו את הגופות שלהם במערה עם סימני דקירה וחבלה חמורים וסקילה.

יעל דיין: מה שבעינינו נראה תמיד הגרוע מכל.

יעל דיין: זה תום הלב, תום הנפש, הגיל הצעיר, האינוסנטיות, החפות המוחלטת, ש"חוטפת" את הדברים.

יעל דיין: אז לא משנה מה הנושא על סדר היום, אני חושבת שחייבים בכל ישיבה או התכנסות להעלות את זה ולהעלות את זה בצער עם כל מה שמשתמע מכך.

יעל דיין: מבחינתי – בתקווה שלא יקרו מקרים כאלה ובתקווה או באמונה שיש מוצא אחר.

יעל דיין: בינתיים השתתפות, כמובן, בצער המשפחות ובצער הישוב תקוע.

יעל דיין: לחזור לנושא שלפנינו, אני חושבת שלכל מי שיושב כאן מיותר בכלל לדון בזה מבחינה של איך זה קורה.

יעל דיין: אנחנו פשוט שואלים: איפה הכסף, מתי הוא יגיע?

יעל דיין: נוסף לזה, ראיתי העתק, הייתי מכותבת לעותק של מכתב של המקלטים, שפונה ביחס ל 3.6 מיליון שקל שהובטחו ואם לא נקבל את כל הסכום של ה 25 מיליון שקל, , אז בבקשה תנו לנו 5 מיליון או תנו לנו את הסכום הזה.

יעל דיין: אני מאד מבקשת: אנחנו עובדים עבודה משותפת.

יעל דיין: כשצריך -הפעלת לחץ וכשלא צריך אז שיתוף פעולה.

יעל דיין: אני אומרת את זה כיו"ר הוועדה: אני רואה בעין מאד לא יפה פניות "פרטיות" במירכאות לחלק מהסכום.

יעל דיין: אם כך, אז תעבדו לבד.

יעל דיין: אז אתם לא צריכים את הכנסת ואתם לא צריכים את הוועדה.

יעל דיין: תעבדו לבד.

יעל דיין: תפנה טל ותבקש את המיליון פסיק משהו, תגיד: בסדר, חבל מאד שקיצצו את ה 25 מיליון, אבל אני מבקשת את שלי.

יעל דיין: יפנו המקלטים ויגידו: בסדר, לא יקבלו אלה ואלה, אבל תנו לי את ה 3.6 מיליון שלי.

יעל דיין: אני רואה בזה אי תקינות.

יעל דיין: אם מישהו רוצה להעיר על זה אחר כך, בבקשה.

יעל דיין: אני לא מונופוליסטית במובן שהכל יעבור דרכי, אבל כוחנו פי אלף יותר גדול כשאנחנו עובדים ביחד.

יעל דיין: היה לנו אותו סיפור עם מרכזי סיוע בפעם שעברה.

יעל דיין: הולכים ישר לראש הממשלה ולשר האוצר ונשארים עם פחות ממה שנשארים כאשר אנחנו עובדים בצורה מרוכזת, בהסכמה ובחלוקה נכונה של התקציבים.

יעל דיין: אין כאן אף בן או בת יחיד/ה ואני אומרת את זה בלשון ברורה לגמרי.

יעל דיין: יכול להיות שלפעמים נגיע למסקנה שיש קדימות לנושא מסוים ואז ננסה לדחוף אותו לחוד, אבל כאן אני מבקשת מכולם לתת גיבוי להבטחה - שאנחנו דורשים לקיים אותה – של ה 25 מיליון.

יעל דיין: זה לא שמקלט במצוקה או מקלט ערבי נוסף פחות חשוב ממרכזי סיוע.

יעל דיין: ההתאמה של תקציב המקלטים לא יותר חשובה ממרכז קשר הורים-ילדים.

יעל דיין: יחד ניסחנו, בחנו, עבדנו על התקציב הזה, הצטערנו כשזה ירד ל 25 מיליון.

יעל דיין: אל תעשו כאן "לובים" פרטיים, אלא אם כן תגידו לי: תודה רבה, לא צריך את התיווך שלך.

יעל דיין: אני אומרת את זה בלשון חברית סביב השולחן הזה.

יעל דיין: זה מעמיד אותי במצב מאד לא נוח, שאני מובילה את הדרישה על כל הקופה ובאים ואומרים לי: תשמעי, אלה הסתפקו בקטע שלהם, אז אולי נתחיל בזה.

יעל דיין: ברגע שפירקנו את כל הקופה לגורמים, ההפסד הוא של כולנו ופשוט חבל.

יעל דיין: שאלה מופנית לאוצר.

יעל דיין: שאלתי בשעתו את שר האוצר, הוא אמר: כן.

יעל דיין: ה 25 מיליון נכללים בתוספת של 100 מיליון.

יעל דיין: זה לא מענייני.

יעל דיין: מה משרד הרווחה מקבל בכל הסכום, לא מענייני.

יעל דיין: ענייני בקטע שהובטח לנו.

יעל דיין: אני רוצה להוציא גינוי מכאן לכל המחשבות שזו היתה הבטחת בחירות, מאחר והיא אושרה על ידי ראש הממשלה שרון, שאמר שכל מה שהובטח הוא יקיים וגם נראה מחויב לגמרי לנושא הזה.

יעל דיין: לכן אני רוצה להתעלם מהערות הלוואי.

יעל דיין: ביררנו בינתיים גם מה קרה לשישה מיליון ₪ שהובטחו בפריסה שנתית של ארבע פעמים שש לנשים במגזר הערבי, על ידי ראש הממשלה הקודם, עם אישור של הממשלה הזו.

יעל דיין: כשהיו המהומות והאירועים בצפון הוקצה תקציב של, נדמה לי, ארבעה מיליארד פרוס על ארבע שנים.

יעל דיין: מתוכו, הסכום האדיר של עשרים וארבעה מיליון לקידום נשים וטיפול בנשים במגזר הערבי, פרוס על ארבע שנים.

יעל דיין: כל זה היה כבר לפני יותר מחצי שנה.

יעל דיין: אנחנו מחפשים גם את השישה מיליון האלה.

יעל דיין: נפגשתי עם מנכ"ל ראש הממשלה והוא אמר שהוא יודע על הדבר בכללו, הוא לא ידע על התקציב לנשים, זה נמצא בידיו של משרד ראש הממשלה.

יעל דיין: אנחנו מחכים לתשובה.

יעל דיין: זאת אומרת שיש לנו עשרים וחמישה מיליון שהלכו לאיבוד בנתיבות תמוהות ובנסיבות תמוהות ויש לנו עוד שישה מיליון, שלא דרך משרד העבודה אלא דרך משרד ראש הממשלה, שגם כן לא הגיעו ליעדם, בלשון המעטה.

יעל דיין: אני אבקש קודם כל מהמשרדים להתייחס.

יעל דיין: אנחנו במצוד אחרי הכסף שהובטח פעמיים, אושר וכל מה שצריך ומנסים לראות איך אפשר שהוא יגיע ליעדו.

יעל דיין: הנייר הזה זה הפירוט שהוסכם עליו, בשעתו.

יעל דיין: אולי נשמע קודם את משרד הרווחה ואחר כך את משרד האוצר.

מנחם וגשר: אני לא יודע מאיפה להתחיל, כי כמו שאת אומרת, אנחנו חוזרים על הישיבה הקודמת שהיתה בעניין.

מנחם וגשר: החשיבות של הנושא ברורה וידועה.

מנחם וגשר: הנושא התקציבי, לאחר שהובטח ברמה העקרונית, ישבנו עליו בתוך המשרד לפי החלטת המנהל הכללי ועשינו איזושהי צורה הכי נכונה של חלוקה שלו.

מנחם וגשר: יש כאן את הרכיבים.

מנחם וגשר: אני חושב שאין טעם כרגע לעבור על הרכיבים אחד אחד.

יעל דיין: לא.

יעל דיין: זה אושר והוסכם.

מנחם וגשר: נכון.

מנחם וגשר: זה הובא אחר כך לוועדה.

מנחם וגשר: אני מניח שלמירב שביב יהיה מה לומר לא לגבי החשיבות – או אי החשיבות – של הנושא הזה, אלא על המצב שכרגע נוצר.

מנחם וגשר: אני מציע לשמוע אותה, כי הוויכוח כאן הוא לא על חשיבות הנושא הזה.

מנחם וגשר: אני מניח שהוויכוח יהיה על הנושא הזה בקונטקסט הרחב של הנושאים האחרים ואני מציע לשמוע אותה.

מנחם וגשר: על החשיבות של הנושא הזה אני מבין שאף אחד לא מתווכח.

יעל דיין: האמת היא, שאנחנו כבר מעבר לעניין של חשיבות.

יעל דיין: אנחנו נמצאים במצב - שנמשך כבר יותר משנה אחת – שכל שנה אנחנו פותחים מחדש את אותם דברים וטיפין טיפין הדברים שמובטחים - לא משנה אם זה היה בשנה שעברה המקלט החרדי וכו'.

יעל דיין: אז כל שנה – תפסנו את העניין – אנחנו צריכים להתקדם בשלבים וללחוץ בכל שלב כדי שנקבל את המינימום.

יעל דיין: מבטיחים או יש תוכנית בין משרדית ל 90 מיליון, מקבלים מזה בקושי 12 עם matching מהמשרדים, לדברים ספציפיים.

יעל דיין: שוב, הכל מסומן.

יעל דיין: בחיים הוועדה הזו לא בקשה תקציב שלא היה מפורט ומסומן.

יעל דיין: אף אחד לא יבוא בשמנו ויגיד: אנחנו צריכים חמישים או מאה מיליון ונפתור את בעיית האלימות.

יעל דיין: תמיד הכל תוצאה מדיונים מפורטים.

יעל דיין: לכן, הסיפור הוא לא של החשיבות, אלא השאלה לגבי משרד העבודה – ותכף נגיע לאוצר – יש הסכמה מוחלטת על זה.

יעל דיין: אני מניחה שחלק מן הדברים הם בהליכים של הוצאה לפועל.

יעל דיין: אנחנו נמצאים במחצית שנת התקציב, אנחנו מדברים על תקציב של 2001.

יעל דיין: אני רוצה פשוט לדעת האם אכן זה היה חלק מהתוספת של המאה מיליון וכל המאה מיליון לא ניתנו והאם בתוך המאה מיליון, לפחות שם – ועל זה יהיה המאבק – אנחנו בעדיפות.

יעל דיין: האם אנחנו בעשרים וחמישה הראשונים או האחרונים בתוך המאה מיליון?

מנחם וגשר: אני יודע לענות בוודאות על השאלה הראשונה, אני פחות יודע לענות על השניה, אני יכול לומר לך את הערכתי.

מנחם וגשר: לגבי השאלה הראשונה: האם העשרים וחמישה מיליון הם חלק מהמאה מיליון?

מנחם וגשר: התשובה היא חד משמעית כן.

מנחם וגשר: זה ברור שהעשרים וחמישה מיליון היו חלק מהמאה מיליון.

מנחם וגשר: גם בזמנו, כשזה ניתן על ידי שר האוצר, זה ניתן מפורט.

מנחם וגשר: המסמך לא היה מאה מיליון פתוחים.

מנחם וגשר: שר האוצר לא נתן בזמנו הבטחה למאה מיליון והשאיר אותם פתוחים לעשות בהם מה שאנחנו רוצים.

מנחם וגשר: המאה מיליון האלה היו פרי של דיונים ובמסמך של שר האוצר הנושא של העשרים וחמישה מיליון הוא נושא מסומן.

מנחם וגשר: החשיבות של העניין הזה, להערכתי, ידועה וברורה ואני לא חושב שיש כרגע על הנושא הזה בכלל שאלות.

מנחם וגשר: אתמול היה ביקור של השר יחד עם המנהל הכללי במקלטים לנשים מוכות.

מנחם וגשר: הם שמעו שם את הדברים.

מנחם וגשר: השר עמד שם ואמר מה שאמר.

מנחם וגשר: היו שם מנהלות מקלטים, חיה ליאונוב היתה שם ורונית לב ארי.

מנחם וגשר: אין ספק שהנושא הזה נמצא בחשיבות במשרד.

מנחם וגשר: אם אני אגיד שהאוצר יקצה את הכסף וזה יגיע אחר כך לדיון מחודש במשרד, האם שר העבודה והרווחה יבוא ויאמר: העשרים וחמישה מיליון נמצאים כרגע אצלי ראשונים בעדיפות, או שניים, או שלישיים – אני לא יודע להגיד לך.

מנחם וגשר: אני חושב שזה נמצא אצלו בעדיפות מאד גבוהה, בטח אחרי הביקור, אחרי מה שהוא ראה, אחרי מה שהוא שמע ואחרי שהוא מעורב בעניין.

מנחם וגשר: הוא גם יודע על ההבטחה של ראש הממשלה הנוכחי – אז הוא היה עוד ראש הממשלה הנבחר, כשהיא ניתנה – הוא עמד ואמר את מה שאמר והדברים ברורים.

מנחם וגשר: אני מקווה שהדברים האלה יקבלו את הביטוי.

מנחם וגשר: לפני שמירב שביב תתייחס אני רוצה לומר משהו.

מנחם וגשר: אני חושב שיש פה שני פרמטרים שצריכים לדבר עליהם.

מנחם וגשר: פרמטר אחד זה פרמטר שהנושא הזה נידון, הובטח, היה מסמך פחות או יותר מוסכם שנידון בתוך המשרד ואחר כך הועבר לוועדה והוועדה דנה בו.

מנחם וגשר: אני לגמרי מסכים עם הדברים האלה, כי כללי המשחק צריכים להישמר.

מנחם וגשר: אם הלכנו הביתה ודנו במסמך ואחר כך הבאנו אותו לכאן, שמענו כאן וחזרנו ובדקנו את עצמנו, אז צריך גם איזושהי עבודה של הגינות בתוך העניין הזה ולא כל פעם שמישהו יגיד יותר או פחות.

מנחם וגשר: אני לא יכול לומר שזה נייר שאתם פשוט הגשתם אותו.

מנחם וגשר: זה נייר שאנחנו יודעים בדיוק איך הוא נוצר.

מנחם וגשר: יחד עם זה – ואני לא בגלל זה מפחית מהמעמד.

מנחם וגשר: את שואלת אותי מה תהיה עמדת שר העבודה והרווחה – אני לא אגיד לך שאני לא לוחץ במקביל ללחץ הנוראי שאני לוחץ על העניין הזה, גם על דברים אחרים.

מנחם וגשר: אני לא אגיד לך שאני לא שלוש פעמים ביום מרים טלפון גם למנכ"ל, גם לשר, גם לברוך יפה נוף שהוא התקציבן שלנו ואומר להם שמאה שמונים נערות ממתינות לצופיה ונמצאות ברחוב, אין להן מקום שם ואוי ואבוי אם לא יהיה להן פתרון.

מנחם וגשר: הלחץ הכולל הוא לחץ כולל.

מנחם וגשר: יחד עם זה, לעניין הזה אכן היתה הבטחה.

ברוך יפה נוף: אפשר?

יעל דיין: כן, בבקשה.

ברוך יפה נוף: לשאלה שלך, אנחנו כמובן רואים את כל המאה מיליון כמקשה אחת.

ברוך יפה נוף: יש על זה התחייבות של שר אוצר, לא עולה בדעתנו שלא נקבל את זה וזה מאד הדהים אותנו כשנודע לנו שיש איזה היסוסים.

ברוך יפה נוף: בכל אופן, אם יקרה מצב שאת העלית אותו, שיעבירו לנו רק חלק מהכסף, אני כבר אומר שאז הקריטריון לחלוקה לא יהיה מה הכי חשוב, אלא מה הכי הכרחי.

ברוך יפה נוף: במובן מה?

ברוך יפה נוף: יש דברים שהתחלנו אותם.

ברוך יפה נוף: הרי כל התקציב אושר רק באפריל, אבל אנחנו התחלנו את הפעילות בחלק מן הדברים, בהסתמך על המאה מיליון, כבר בראשית השנה.

ברוך יפה נוף: למשל, מה שכולם קראו בעיתונות, עם המאתיים משרות, הודיעו בתחילת השנה כבר.

ברוך יפה נוף: אז אם חס וחלילה לא נקבל את כל המאה מיליון, אלא רק חלק מזה, נצטרך קודם כל ובראש וראשונה להקצות את הכספים לאותן פעילויות שכבר התחלנו אותן.

ברוך יפה נוף: פעילויות שלא התחלנו אותן יאלצו לחכות.

ברוך יפה נוף: לא כל הפעילויות שהיו צריכות לבוא מהעשרים וחמישה מיליון התחילו והן יאלצו לחכות.

ברוך יפה נוף: לכן אנחנו מאד מקווים לקבל את כל הכסף, כדי שנוכל באמת לתקצב את הכל.

יעל דיין: תראו, אני לא בתחרות כאן עם דברים אחרים וכל הדברים שכלולים במאה מיליון הם נותנים תמיכה אחד לשני.

יעל דיין: הרי ברור שבכל הנושא יש חשיבות ענקית לתקנים נוספים ברשויות ואנחנו מעלים את זה בכל ישיבה.

יעל דיין: אנחנו לא בעבר השני של המתרס, אבל מה זה התחלנו?

יעל דיין: המקלטים שפועלים היום בחסר ושעל סף קריסה, לא התחילו מהשנה.

יעל דיין: אנחנו לא אומרים שגילינו את נושא המקלטים.

יעל דיין: אנחנו אומרים: המקלטים לא יוכלו להמשיך לפעול בלי העדכון הזה של תעריפים, שכולו 3.6 מיליון.

יעל דיין: אז זה לא איזה פרוייקט חדש שהתחלנו ב 2001.

יעל דיין: זה יחסל דברים קיימים.

יעל דיין: אותו דבר עניין של ערבים ונערות במצוקה.

יעל דיין: הרי לא יכול להיות.

יעל דיין: אי אפשר שכל הבית הזה והממשלה יזדעזעו בכל פעם שעולה נושא, כשהוא מגיע לבית הקברות, סליחה, או לבית חולים אחרי אונס חמור.

יעל דיין: אנחנו עוסקים כאן בדבר שאי אפשר לעשות בו הנחות.

ברוך יפה נוף: היא הנותנת.

ברוך יפה נוף: לכן, אנחנו חייבים לקבל את כל הכסף.

יעל דיין: אז בינתיים אנחנו עובדים יחד.

יעל דיין: זו כבר תוצאה של סדרי עדיפויות.

יעל דיין: הרי דיברנו על חמישים מיליון וזה כבר הקיצוץ לחצי, אחרי הנחה שבלי זה אי אפשר.

יעל דיין: בלי זה יקרסו מערכות שלמות.

יעל דיין: אני מקווה שלא יגיע המצב לידי כך שחס וחלילה, אנחנו נצטרך להפעיל את הלחץ שלנו ושל השטח על שר העבודה והרווחה, כי יהיה לו באמתחתו והוא יגיד: אתם תחכו ואני אעביר את זה לדבר אחר.

יעל דיין: אני אעזור ואנחנו נתמוך שיקבל את כל הסכום.

יעל דיין: אני גם לא נכנסת לפירוט של השבעים וחמישה מיליון.

יעל דיין: אני מודעת לעניין של תקנים ויש נושאים אחרים שאני מודעת להם, אבל זה כבר אחרי קיצוץ ואלה לא פרוייקטים הזויים חדשים.

יעל דיין: אלה דברים שהמצוקה בהם היא מקסימלית ולכן הכנסנו אותם לרשימה הזו.

מנחם וגשר: אם תרשי לי, אני רוצה לומר משפט אחד נוסף שיכול להיות שהוא לא לעניין הזה, אבל הוא סוגייה במעגל יותר גדול.

מנחם וגשר: אנחנו עומדים – ואת יודעת על הדבר הזה – לכנס מחדש בסוף החודש הזה ואם לא, אז בתחילת החודש הבא, את הוועדה הבין משרדית למניעת אלימות נגד נשים, אלימות במשפחה.

מנחם וגשר: אני בטוח שהפעם, לפי החלטת הממשלה, בצורה שהוועדה הזו צריכה לעבוד, זה לא להכין מסמך ולגמור את העניין, אלא זה לדון את כל הדיונים הקונספטואליים שצריך לעשות אותם, כי באמת המסמך הראשון היה מסמך של 90 מיליון.

מנחם וגשר: לא מסמך של 25 מיליון.

מנחם וגשר: אני לא יודע אם צריך את כל ה 90 מיליון, אני לא יודע אם לא צריך את כל ה 90 מיליון.

מנחם וגשר: אולי צריך 180 מיליון.

מנחם וגשר: אנחנו נקים את הוועדות כדי שניתן יהיה לדון בדברים האלה ולהכין מסמכי עבודה שיהיו מתואמים על כולם בעתיד, כדי שיהיה ברור שעל מה שאנחנו הולכים, זה על דברים מוסכמים, כדי לקדם את הנושא הזה כולו.

מנחם וגשר: חשבתי שחשוב לומר את הדבר הזה.

יעל דיין: מאה אחוז.

יעל דיין: ברגע שיקבע תאריך, כמובן.

מנחם וגשר: כן.

מנחם וגשר: אנחנו מנסים לקבוע כרגע תאריך אתך.

יעל דיין: כן.

יעל דיין: בבקשה, חברת הכנסת רונן.

נחמה רונן: משהו אני מבינה בענייני תקציב וגם בענייני קיצוצים בתקציב, איך זה עובד.

נחמה רונן: כל הדיבורים פה על הוועדות שיהיו בעתיד ועל התקציבים העתידיים ושיתופי הפעולה, זה יפה וחשוב - - -

יעל דיין: לא, זה במישור אחר.

מנחם וגשר: זה מכאן והלאה.

מנחם וגשר: זה לא במקום.

נחמה רונן: אני אומרת: הלוואי שכך יהיה, אבל ברגע שיש מסמך שכבר אושר ויש קיצוץ – אני מניחה שהקיצוץ הוא קיצוץ "פלט" בין היתר לכל המשרדים ויכול להיות שמשרד העבודה והרווחה הוא הנפגע הגדול מהקיצוץ הזה, בגלל שיש פה איזושהי הבטחה שאני מבינה שלא מולאה – העניין הוא סדר העדיפות של השר ופה זה בהחלט כן קריטי, בהתייחס למה שאמרת.

נחמה רונן: משום שאם בסופו של דבר במלחמה של משרד העבודה והרווחה על המאה מיליון - שהם להרבה מאד צרכים, לא רק לצורך הזה – שר העבודה והרווחה לא יראה בזה Top priority, אז כמובן שזה עוד פעם ירד לאמצע סדר העדיפות.

נחמה רונן: אני לא רוצה להגיד לתחתית, אבל לאמצע.

נחמה רונן: אני חושבת שהרבה יותר פרקטי היה לו הייתם באים ואומרים: אין שום אפשרות לקבל את ה 25 מיליון, עשינו קיצוץ בכל הדברים האחרים, אנחנו יכולים לתת עשרים מיליון.

נחמה רונן: זה התקציב שלכם לעניין הזה, בואו נראה איך מחדש עושים קוסמטיקה לסעיפים.

נחמה רונן: עכשיו, זה כאילו להגיד ולא להגיד כלום, כי בעצם מדברים על אם בכלל יהיה ועוד לא ברור כמה יהיה, זה תלוי בסדרי העדיפות ותלוי מה יהיה בסוף עם התקציב, זה נראה לי באוויר לגמרי.

מנחם וגשר: צריך לשמוע את האוצר.

ברוך יפה נוף: עמדת השר היא שלא עולה בדעתו שהוא לא יקבל את המאה מיליון.

ברוך יפה נוף: זו עמדתו נכון לרגע זה.

ברוך יפה נוף: לכן אנחנו צריכים לצאת מנקודת הנחה שנקבל את כל המאה.

ברוך יפה נוף: אם לא את כל המאה, אז כמובן שהקלפים יטרפו באיזשהו אופן.

יעל דיין: אני רוצה לומר משהו על השר בניזרי.

יעל דיין: היה לנו סבב קודם אתו כשהוא היה שר בריאות והוא היה היחיד שהפך שולחן.

יעל דיין: אני מוכרחה להגיד.

יעל דיין: הוא לא שר של מפלגתי וזו היתה ממשלה "שלנו", מה שנקרא, אבל בעניין ההרצפטין ובעניין הפוסלן, בתקציב הקודם, הוא היה השר היחיד שהפך שולחנות.

יעל דיין: גם בנושא של אלימות.

יעל דיין: תוקצבו לו מאה שלושים, או מאה שמונים תוספת לאלימות ותוספת לבריאות.

יעל דיין: התוספת לאלימות אלי ישי הפך שולחן וקיבל כמעט הכל - - -

מנחם וגשר: לילדים בסיכון.

יעל דיין: כן.

יעל דיין: ובנושא של הבריאות השר בניזרי פשוט הודיע שהוא לא ימשיך אם לא יקבל את הכסף.

יעל דיין: זה תקין ומתוקן.

יעל דיין: אתה יושב בממשלה, אתה אחראי על תחום, אומרים לך שבתחום הזה תהיה נסיגה ולא תהיה התקדמות, אז אתה כאחראי, בבקשה תלך עד הסוף עם זה.

יעל דיין: מאחר ומדובר, באמת, בדברים כאלה, אז היה ההרצפטין ופוסלן ודברים שבמקרה נגעו, בחלקם, לבריאות נשים ואנחנו עסקנו בהם.

יעל דיין: אותו דבר כאן.

יעל דיין: אני בטוחה שהשר בניזרי בעניין הזה לא יוותר.

יעל דיין: אני מבקשת מאנשי משרדו להגיד לו שאנחנו נותנים לו את כל הגיבוי ואנחנו נאבק מבפנים אם יהיה שינוי, אם יתנו לו פחות, או אם ה 25 מיליון הראשונים לא ילכו לצרכים האלה.

יעל דיין: אין כאן שאלה של לעורר את מודעותו.

יעל דיין: אני לא מכירה את המנכ"ל החדש, אבל מבחינת הידע של השר בניזרי, כולל הביקור של אתמול, אין לי ספק שהוא יודע בדיוק איפה דברים עומדים.

יעל דיין: חברת הכנסת רונן אמרה קוסמטיקה.

יעל דיין: אנחנו מדברים על סכומים שהם המינימום, אחרי כל הקיצוצים.

יעל דיין: כי באמת התחלנו בחמישים מיליון, שגם זה לא בשמיים.

יעל דיין: הוועדה הבינמשרדית זה במישור אחר, מישור רב שנתי.

יעל דיין: הוועדה הזו הוקמה בזמן נתניהו, היא יצרה את המסמך החשוב ביותר לטיפול באלימות, עם פירוט, עם רציונל מאחורי זה ועם תקצוב.

יעל דיין: שתי הממשלות אישרו את זה.

יעל דיין: גם נתניהו וגם ברק.

נחמה רונן: אלה דברים קדימה, אנחנו צריכים לדבר "תכל'ס".

יעל דיין: אלה דברים קדימה והם מתוקצבים בנפרד על ידי מספר משרדים.

יעל דיין: חלק כבר בוצע.

יעל דיין: מנחם הזכיר את זה כי אנחנו מאד לוחצים לחדש את העבודה של הוועדה.

יעל דיין: אוצר, בבקשה.

יעל אנדורן: אני חושבת שיש פה שני מישורים לדברים.

יעל אנדורן: מישור אחד זה פשוט המישור העובדתי, לגבי המאה מיליון ועלו כל מיני התבטאויות שמדובר על קיצוץ.

יעל אנדורן: אני רק רוצה להבהיר את העובדות: לא מדובר על קיצוץ.

יעל אנדורן: אכן ניתנה מחויבות של שר האוצר הקודם בכתב לשר העבודה, על תוספת תקציב משרד העבודה, של כמאה מיליון שקל, שכללה עוד נושאים נוספים.

יעל אנדורן: יחד עם המחויבות הזאת ניתנו עוד מחויבויות רבות וארוכות.

יעל אנדורן: בנוסף למחויבויות האלה, בחודשים האחרונים נוצרו עוד מחויבויות חדשות תקציביות שלא היו קיימות באותה עת, כמו הדרישות של מערכת הביטחון, פסק בוררות בנושא מורים ועוד "איומים" אחרים – כמו שאנחנו קוראים להם – על תקציב המדינה לשנת 2001.

יעל אנדורן: אנחנו, מבחינתנו, הבאנו וגם נביא, בפני שר האוצר ואולי אפילו הממשלה, את כל אותן התחייבויות תקציביות ויצטרכו לקבל החלטה לגבי איזה מהם הממשלה מחליטה להקצות כסף ואיזה מהן לא.

יעל אנדורן: זאת אומרת, התוכנית לא קוצצה, כי היא מעולם לא תוקצבה.

יעל אנדורן: היו אכן דיבורים על כמאה מיליון שקל.

יעל אנדורן: אף אחד לא מכחיש אותם והם היו על הפרק.

יעל אנדורן: אנחנו כרגע נצטרך יחד – לא רק שר העבודה והרווחה הוא חבר בממשלה – הוא יראה גם את כל אותם הצרכים ויחד, הממשלה תצטרך לקבל החלטה למה היא כן מקצה ולמה היא לא מקצה את אותם תקציבים.

יעל דיין: אני רוצה לציין שה 25 מיליון היו מחצית הבטחה לחמישים מיליון, שני ראשי ממשלה התחייבו לזה, המכתב של שר האוצר אלינו היה לא בנושא המאה מיליון, אלא ה 25 מיליון.

יעל דיין: הוא אמר – יש לנו את זה - אכן, ראש הממשלה הבטיח חמישים מיליון, נבצר מאתנו, אנחנו נתחיל ב 25 מיליון והודיע לשר העבודה: נא תיצור את הפירוט והסימון של אותם 25 מיליון.

יעל דיין: אז אני ממש לא נכנסת, ודאי לא לביטחון.

יעל דיין: הרי אני לא יכולה להגיד: זה לא מעניין אותי, אבל לצורך זה זה ממש לא מעניין אותי.

יעל דיין: ממש לא מעניין אותי אם תוסיפו לכאן או תוסיפו לשם.

יעל דיין: גם המאה מיליון, מעניינים אותי מבחינה חברתית, אבל גם זה לא מעניין אותי.

יעל דיין: מעניין אותי סכום של 25 מיליון שהוקצב באישור שר אוצר, ששני ראשי ממשלה אישרו אותו, שממשלה שלמה זועקת: "וואלה", אונסים את הנשים, דבר איום ונורא – בסוף השבוע האחרון – ובשעתו: "וואלה", רוצחים את הנשים, כשהיו ארבע-חמש רציחות בסריה.

יעל דיין: זה עולה במליאה, זה עולה בכל מקום, כולם חייבים להילחם בנגע.

יעל דיין: אז בערך כל יום, כל היום, כולם מזדהים עם הנושאים.

יעל דיין: לכן, אני מרגישה ממש מושפלת כשאני צריכה להתחנן מחדש על דברים שהובטחו, או שהוכחה הנחיצות שלהם, שפותרים – על קצה המזלג, לא ממש בצורה מסיבית – בעיה שכולם אומרים שחייבים לתת לה קדימות.

יעל אנדורן: חברת הכנסת דיין, אין לך ויכוח על זה.

יעל אנדורן: אני רוצה להעביר רגע את הדיון למישור אחר.

יעל אנדורן: הוויכוח אתנו הוא לא אם יש נחיצות, או אם ראש הממשלה הבטיח או לא הבטיח.

יעל אנדורן: כל מה שאני אומרת – וזו פשוט עובדה – זה שיש שורה של דברים ואני לא אומרת שהם פחות חשובים או יותר חשובים.

יעל דיין: אני מדברת על 25 מיליון ששר האוצר הבטיח לפי הפירוט הזה.

יעל אנדורן: כן.

יעל אנדורן: אז אני פשוט נותנת את הרקע העובדתי.

יעל אנדורן: יחד עם אותם 25 מיליון יש שורה של נושאים אחרים.

יעל אנדורן: לא אני אחליט אם הם חשובים פחות או חשובים יותר.

יעל אנדורן: יכול להיות שבאמת האלימות הרבה יותר חשובה למקבלי החלטות מדברים אחרים, אבל אותה החלטה צריכה להתקבל על ידי שר האוצר הנוכחי, במסגרת כל אותם נושאים אחרים שגם לגביהם הוא יצטרך לקבל החלטה.

נחמה רונן: זה ריטואל שחוזר על עצמו.

נחמה רונן: אני לא באה בטענות לאוצר, כי אני זוכרת את ההגיגים האלה, שחוזרים כל פעם בדיונים, אבל זה ממש ציני לשמוע את זה כפי שזה נשמע, כי תמיד בסוף זורקים את זה על כך שהממשלה תחליט.

נחמה רונן: יש צרכים.

נחמה רונן: הרי צורכי ביטחון יש תמיד, בכל ממשלה, דרך אגב וכל שנת תקציב.

נחמה רונן: זה לא משהו חדש.

נחמה רונן: ההסכם עם המורים – פעם יש הסכם כזה ופעם זה הסכם אחר ואם אלה לא היו המורים, אז העובדים הסוציאליים.

נחמה רונן: כל פעם הרי יש סיפור כזה ואיכשהו הדברים האלה תמיד הופכים להיות הזניחים ואלה ש "הממשלה תחליט אם זה מה שחשוב לה".

נחמה רונן: אני לא יודעת מה יכול לצאת פה מהדיון, כי נראה לי שפשוט אין פה את האנשים שמסוגלים לקבל את ההחלטה, כי גם אתן הרי אומרות שזה צריך לבוא לשולחן ששם יקבלו את ההחלטה, אבל הלחץ, לדעתי, פשוט צריך להיות עכשיו על ראש הממשלה, יעל.

יעל דיין: ללא ספק, אבל אני דורשת שמבחינת האוצר, לפחות ברישומים שלכם ובהגשת הדברים שלכם, אל תכניסו את זה לתוך איזשהו סל.

יעל דיין: שר האוצר הקודם דיבר בפירוש, כתב, על 25 מיליון לטיפול באלימות.

יעל דיין: אני מבקשת לשמוע באוזניים שלי את הכן ואת הלא או את האולי, לגבי ה 25 מיליון לטיפול באלימות כלפי נשים.

יעל דיין: האוצר יודע שזה מיועד לזה?

יעל אנדורן: תראי, יש מכתב בכתובים שמפרט את החלוקה של המאה מיליון – אני לא אתכחש לשום דבר – בתוך המכתב, למיטב ידיעתי, יש את הפירוט של אלימות במשפחה, זה הסעיף של 25 מיליון ומפורט שם הסכום של 25 מיליון.

יעל אנדורן: אותו מכתב יובא בפני שר האוצר.

יעל אנדורן: שוב, אנחנו לא מתכחשים, אנחנו לא אומרים שלא הובטח ולא אומרים שאין מכתב.

יעל אנדורן: קודם כל, להגנת שר האוצר הקודם ואולי הנוכחי, בהקשר למה שאמרה חברת הכנסת רונן, אותם צרכים של מערכת הביטחון הם צרכים שהועלו, אכן, בתקופות האחרונות.

יעל אנדורן: המצב הביטחוני הוא כזה שעד חודש אוקטובר הצרכים האלה של מערכת הביטחון, לא רק שהם לא עלו, אלא תקציב הביטחון קוצץ.

יעל דיין: זה ממש – תסלחי לי שאני מתקנת אותך – היתה בקשה אדירה לתקציב אחרי היציאה מלבנון וזה היה באותו זמן שאנחנו קיבלנו את המחויבות.

יעל דיין: אז אם זה לא לבנון, אז זה משהו אחר.

יעל אנדורן: רק בשביל העובדות: הבקשה לתקציב ליציאה מהלבנון ניתנה, ניתן לה ביטוי, בתקציב 2001.

יעל אנדורן: מאז האירועים שהיו, הדרישות, גם של מערכת הביטחון וגם של המשרד לביטחון פנים, הם הגישו צרכים שאני לא אומרת שהם ייענו או שהם יותר חשובים, אני אומרת שהם חדשים, שהם לא היו באותה עת.

יעל אנדורן: לכן, כל שאני אומרת הוא שהמחויבות הזאת ידועה, היא קיימת, היא בכתובים ויצטרכו לקבל החלטה.

אירית אומנית: מתי כבוד השר יחליט מה סדר העדיפויות שלו?

אירית אומנית: אנחנו במאי.

אירית אומנית: אפשר להשתגע.

אירית אומנית: זה סוף של שלוש שנות מאבק.

אירית אומנית: לא שנה, לא שנתיים.

אירית אומנית: לנו זה לא חדש בכלל.

אירית אומנית: המקלטים, מרכזי סיוע, כל הדבר הזה זו עבודה של לפחות שלוש שנים.

אירית אומנית: כל פעם מתקדמים בפסיק.

אירית אומנית: את יכולה לדבר אתנו על צורכי בטחון.

אירית אומנית: אנחנו חלק מהרצון שיהיה בטחון ושלום, שלום ובטחון.

אירית אומנית: כמו כולם, אבל אי אפשר להמשיך ככה.

אירית אומנית: אפשר להגיד למקלטים מצד אחד, אל תצאו למאבק נפרד, אבל מצד שני, אנחנו בנינו תקציב מובנה על ההבטחה הזאת השנה.

אירית אומנית: המקלטים יהיו בגירעון.

אירית אומנית: בסופו של דבר אפשר להגיד: הסל, הסל.

אירית אומנית: אני כבר צועקת למקלטים, לפחות מינואר: בואו נצא לשביתה.

אירית אומנית: בואו נצא למול משרד ראש הממשלה.

אירית אומנית: בואו נעמוד שם עם השלטים, בדיוק כמו הכור הגרעיני בענייני בטחון, או אני לא יודעת מה.

אירית אומנית: אי אפשר לסבול את זה שכל חמש דקות מתחלף השר הזה בשר הזה, בסגן השר הזה ואתו בא מנכ"ל חדש, צריך ללמוד את הסל, צריך ללמוד את הנושא – ואנחנו ממשיכות לתת את השירותים.

אירית אומנית: בשביל מה באנו?

אירית אומנית: לשמוע שהשר לא החליט ושהאוצר תלוי בזה והמשרד תלוי בההוא?

אירית אומנית: אחר כך יעשו גם עוד תרגיל, נורא חשוב: יאשרו את זה ביוני ואחר כך יגידו: טוב, עד עכשיו עבדתם ככה, אז נאשר לכם רק חצי.

אירית אומנית: חצי מה 25 מיליון, מיולי.

אירית אומנית: אנחנו לא נקבל את זה, כי אנחנו עובדות על גירעון.

אירית אומנית: אני מרגישה על סף מין ייאוש.

אירית אומנית: מה, עוד פעם לבוא לפה?

אירית אומנית: זה כל כך מייאש.

אירית אומנית: מה אנחנו צריכות לעשות בשביל שהשרים יאשרו?

אירית אומנית: יופי אז היה עוד ביקור במקלט, של עוד שר חדש.

יעל דיין: לענות לאירית, אנחנו נפנה מכאן בדרישה חד משמעית, קודם כל לשר בניזרי, להגיד שאנחנו ממש רוצים הפרדה ועדיפות בין הסכום שהוקצב לנו בנושאים האלה ובין שאר הסכום שהוא נאבק עליו.

יעל דיין: זה לא יחליש את התביעה שלו לשר האוצר, מפני שיהיה ברור שכל כסף שמגיע, עונה לצרכים המיידיים.

נחמה רונן: וגם ראש הממשלה.

נחמה רונן: הוא פונקציה מאד חשובה.

יעל דיין: גם ראש הממשלה.

יעל דיין: כמו שאת אומרת, לי אין שום בעיה לעמוד עם שלט מול משרד ראש הממשלה ולהגיד: עד כאן.

יעל דיין: גם אותנו רוצחים וגם לנו יש מאבק בטרור ובבקשה לתת לזה עדיפות.

יעל דיין: כמה נשים עוד צריכות להירצח כדי שכבוד הממשלה תבין את העדיפות של זה.

יעל דיין: לעניין של האוצר: אני מנסה לשמוע ואני שומעת את אותם דברים.

יעל דיין: הטענה היא לא אישית.

יעל דיין: אז באות יעל ומירב ומחר יבואו דן ורוני.

יעל דיין: מה זה משנה?

יעל דיין: אתן מייצגות.

יעל דיין: ואתן מייצגות, לצערי, איזשהו קו שלא מתחיל בכלום ולא נגמר בכלום.

יעל דיין: הוא שורה כתובה במין מנטרה שחוזרתף צרכי ביטחון וכולי.

יעל דיין: יש מכתב?

יעל דיין: יש הבטחה בכתב של שני ראשי ממשלה, זה מחולק לפי תקציב?

יעל דיין: אז מה מספרים סיפורים סביב זה?

יעל דיין: אני רוצה לפחות אישור שהנושא הזה יבוא לדיון.

יעל דיין: אני לא יודעת איפה.

יעל דיין: מי מביא את זה לדיון, איפה, מתי?

יעל אנדורן: התקיימה פגישה בין שר העבודה ושר האוצר והנושאים עלו.

יעל אנדורן: הועלה הנושא של המאה מיליון שקל וגם הנושא הזה.

יעל אנדורן: הנושאים עלו.

יעל אנדורן: אנחנו נעלה את זה בפני שר האוצר, נעדכן אותו ונביא לידיעתו את כל מה שנאמר פה.

יעל דיין: בסדר.

יעל דיין: ומה השלב הבא?

יעל אנדורן: זו לא מנטרה, יעל.

יעל אנדורן: זו המציאות.

יעל דיין: אבל איזה פורום ומתי יחליט?

יעל דיין: זה סופי?

יעל דיין: הקיצוץ של המאה מיליון, סופי?

יעל דיין: בואו נתחיל מהרע מכל.

יעל אנדורן: אני אומרת את זה בצורה ברורה.

יעל אנדורן: צריכה להתקבל החלטה - אתם רואים את המאה, אני מכירה את המיליארדים – מה מתכוונים לתת מהסכומים האלה ואיך מתכוונים לתת אותם.

יעל אנדורן: האם מתכוונים לעשות קיצוץ בתקציבי כל המשרדים או אם לא.

יעל אנדורן: ההחלטה הזאת, אני מניחה שתתקבל בשבועות הקרובים, כי היא רלוונטית לגבי כלל המשרדים.

נחמה רונן: אני אגיד לך למה זה כן מנטרה.

נחמה רונן: כי כשהיה קיצוץ בתקציב והיה רפרנט למשרד לאיכות הסביבה שהיום הוא מנכ"ל משרד התיירות והיו חשובים לו דברים שהיו אחרים ממה שהיה חשוב למשרד – להם היה חשוב במשרד לאיכות הסביבה לקדם דווקא איזשהו נושא של טיפול בפסולת שהיה אמור להפחית עלויות למשק וכולי – אז את זה לא קיצצו, כי על זה הם עמדו.

נחמה רונן: קיצצו דברים אחרים.

נחמה רונן: לכן, כן חשובה פה העמדה שלכן, כי אתן פה הרפרנטיות של הוועדה.

נחמה רונן: אז כן חשוב, בכל הנושא הזה של המאה מיליון הכוללים, מה העמדה שלכן לגבי העניין הזה.

נחמה רונן: משום שבסופו של דבר אתן צריכות להיות – בדיונים הפנימיים אצלכם – הפה שמייצג אותנו, בעצם.

נחמה רונן: נכון שזה מגיע לשולחן ממשלה ונכון שיש סדרי עדיפויות ונכון שבסוף מישהו יכול להחליט לגמרי אחרת, אבל השאלה מי אצלכם מייצג את הנושא הזה.

נחמה רונן: השאלה היא איך אתן רואות את זה.

נחמה רונן: האם אתן באמת מכירות ומייצגות את שיא החשיבות של העניין הזה?

יעל אנדורן: מבחינתי, יש תקציב למשרד העבודה.

יעל אנדורן: יש לו כמעט ארבעה מיליארד שקל, אבל את הנושא של צרכים, של מה יותר חשוב למשרד העבודה, אני חושבת שבשביל זה יש שר עבודה ורווחה.

יעל אנדורן: אפרופו מנטרה – כל הזמן באים למשרד האוצר ואומרים לו שהוא מתערב בחלוקת המשרדים, אומר מה יותר חשוב ואומר שמשרד זה או אחר יעשה דבר כזה בתקציבו או דבר אחר.

יעל אנדורן: אני באופן אישי חושבת שבדרך כלל מי שצריך להחליט זה המשרד הייעודי, בשביל זה יש מנכ"ל, בשביל זה יש אגפים, הם אמורים לעשות את ההחלטות המקצועיות.

מירב שביב: דרך אגב, הרשימה זו הוכנה רק על ידי אנשי משרד העבודה.

מירב שביב: אני פשוט רוצה לציין שלא היה איזשהו דיון שהתקיים אתנו.

יעל דיין: לא צריך דיון אתכם.

מירב שביב: אני לא אומרת שצריך.

מירב שביב: להפך.

יעל דיין: אתם אישרתם את ה 25 מיליון, הפניתם את זה למשרד.

יעל דיין: יש הבטחת שר ל 25 מיליון.

יעל דיין: זה לא עניינכם איך לחלק את זה.

מירב שביב: ברור.

מירב שביב: רק שכששואלים אותי מה חשוב יותר או מה חשוב פחות, אני באה ומציינת שאלה הם סדרי העדיפויות שהיו בזמנו למנכ"ל המשרד ולשר העבודה והרווחה הקודם.

מירב שביב: אלה לא דברים שאנחנו, מבחינת הדרג המקצועי, היינו שותפים להם באיזושהי צורה או שהחלטנו אם הם חשובים יותר או פחות ומהי לדעתנו החשיבות שלהם.

מירב שביב: זה הכל.

מירב שביב: אין פה שום מקום לשאול את השאלה הזאת עכשיו, אותנו.

יעל דיין: א', יש מקום לשאול כל שאלה.

יעל דיין: מה זה אין מקום לשאול?

יעל דיין: יש מקום לשאול.

יעל דיין: אתם באים ומדווחים.

יעל דיין: השאלה היא אם יש איזשהו צבע בדיווח שלכם, לגבי הצורך עצמו.

יעל דיין: אתם רואים נייר וזה צ'קים זהים של 25 מיליון?

יעל דיין: בין אם זה למשכורות, לישיבות, לביטחון, לאלימות?

יעל דיין: אני מחפשת את טיפת פעימות הלב, אפילו של האוצר.

יעל דיין: אם זה סתם צ'קים זהים - - -

נחמה רונן: לכן שאלתי.

יעל אנדורן: מה את רוצה שנגיד?

יעל אנדורן: אם אנחנו חושבים שמניעת אלימות זה יותר או פחות חשוב

מירב שביב: ממפגרים?

יעל אנדורן: מעובדים סוציאליים או ממכסות למפגרים?

יעל דיין: דרך אגב, זה הולך יחד, הדברים האלה.

יעל אנדורן: הכל באותה רשימה.

יעל אנדורן: הכל באותו משרד.

יעל דיין: כדי שלא ניכנס למבוי סתום, לפני שאני מסיימת כאן את הסבב, אני מבקשת ממשרד העבודה וממנחם להבהיר לשר, מבחינת הוועדה, בצורה חד משמעית, שאנחנו עומדים מאחוריו בדרישה שלו לתוספת תקציב הזו, שזה המינימום המתבקש.

יעל דיין: אנחנו מציינים שהפתרון שאנחנו מבקשים זה פתרון לבעיות מיידיות שאי קיום שלו יגרמו לקריסה של מערכות קיימות, שאף הן המינימום לאיזשהו תפקוד תקין של מניעת אלימות.

יעל דיין: לפיכך, אנחנו מבקשים ממנו לעשות הפרדה וזה יעזור גם מבחינה ציבורית וגם מבחינת המאבק שלנו.

יעל דיין: לדבר על המאה מיליון ולהדגיש שבתוכם נמצאים ה 25 מיליון לטיפול באלימות כלפי נשים, כאשר אנחנו ניתן את הגיבוי לעדיפות בקדימות של זה.

יעל דיין: שלא ייבהל מכך שהוא נאבק על כל המאה מיליון.

יעל דיין: אני מבקשת שיעשה את הקו המפריד.

יעל דיין: שיגיד: במאה מיליון האלה יש את ה 25 מיליון, כפי שאתם רואים: אונס, רצח ועניינים, שאני עומד מאחוריהם בהבטחות שניתנו לגביהם, משום חשיבותם.

יעל דיין: אם נראה לו לא בעדיפות ולא בקדימות, שיודיע לנו ואז אנחנו נצטרך להפעיל גם לחץ עליו.

יעל דיין: כרגע אני רואה בו בן ברית שלנו, גם בקביעת העדיפויות בתוך המשרד וגם מול האוצר.

יעל דיין: אם הוא יבוא ויגיד לי: תשמעי, יש דברים יותר חשובים, אם אני אקבל רק שמונים מיליון אז אתם תקבלו רק עשרה מיליון, אז אנחנו פשוט, כמו שאירית אמרה: עד כמה שזה נשמע נורא, אם אין דרך אחרית, נסגור מקלטים.

יעל דיין: נגיד שאין מרכזי סיוע.

יעל דיין: יש כך וכך פניות ביום, אנחנו משאירים שלושה סמלית וסוגרים את השאר.

יעל דיין: כנ"ל לגבי האוצר וראש הממשלה, שאני הבנתי כאן שזה בכלל מספר שאין מאחוריו שום דבר.

יעל דיין: אנחנו מספר והוא נכנס לשורה של מספרים שמחליטים ביניהם.

אורית עירון: גם בלי צבע.

יעל דיין: גם בלי צבע.

יעל דיין: סבב מהיר.

יעל דיין: אני רוצה בעשר לסיים.

יעל דיין: רות רזניק, בבקשה.

רות רזניק: אני רציתי שתי הערות קצרות מאד.

רות רזניק: האחת מהן היא לנציבות האוצר.

רות רזניק: כאשר קוראים בעיתונים שבשנה מסוימת יש גביית מסים בשני מיליארד יותר מהצפי, אז שני המיליארד האלה נמצאים בקופה באיזשהו מקום ואני לא יודעת מה עושים אתם.

רות רזניק: הרזרבה הזאת קיימת.

רות רזניק: אז לא מתייחסים אליה.

רות רזניק: זה דבר אחד.

רות רזניק: רק הערה, כי כולנו קוראים עיתונים וכולנו יודעים שפתאום היו בשנה שעברה, בשנת 2000, הרבה יותר הכנסות מהצפי.

רות רזניק: צריך גם את זה לקחת בחשבון בשיקלול שלכם.

רות רזניק: דבר שני, אם לא נקבל את מאה אחוז הסל – שלא עונה על מאה אחוז מהעלויות, לפחות לא של העמותה שאני עומדת בראשה –

חיה ליאונוב: של אף אחת.

רות רזניק: אני יכולה לדבר רק על הדברים שאני אחראית עליהם כלכלית ואני יכולה להגיד בפירוש: משרד העבודה והרווחה דרש מאתנו ואנחנו קיבלנו, וקיבלנו בברכה, את הנושא של עבודת לילה במשמרות בשבתות, שהעלויות שלה הן כפליים מהעלויות של עובדת יום.

רות רזניק: בפירוש.

רות רזניק: עבודה בשבת, חג, לילה, עולים לנו כפליים.

רות רזניק: זה הקפיץ לנו את התקציב בכ 30% עד 35%.

רות רזניק: לא נוכל להמשיך לעמוד בזה, נצטרך לחזור למצב הקודם.

רות רזניק: חד וחלק.

רות רזניק: זה הפירוש ואני רוצה להגיד שאני חושבת שזה חשוב ביותר שתהיה עובדת 24 שעות במקלט.

רות רזניק: הדברים הכי חמורים קורים דווקא בחגים ובשבתות.

חיה ליאונוב: נקודת המוצא הבסיסית שלי היא שהבטחות יש לקיים.

חיה ליאונוב: זה אנחנו מלמדים את הילדים שלנו ואני ככה כאישה בחברה.

חיה ליאונוב: הכי קל זה לפגוע באמת באוכלוסייה המטופלת שלנו, אוכלוסיית רווחה, שהיא בסיכון הגבוה ביותר והאוכלוסייה הבעייתית ביותר.

חיה ליאונוב: אני חושבת שהמכתב שיצא מפורום מנהלות המקלטים, זה פשוט בגלל שבנשמתנו הדבר ואנחנו חושבות שאנחנו והאוכלוסייה הזאת נמצאות על המתרס.

חיה ליאונוב: אם אנחנו לא נוכל לעזור להן, אנחנו כולנו, חברות הכנסת, השר וכולם, אז אין לנו מה לעשות כאן.

חיה ליאונוב: באמת, חשוב הביטחון, אבל חשוב גם הביטחון של האוכלוסייה הזאת.

חיה ליאונוב: אם אי אפשר, נצטרך לקצץ בתקנים, נצטרך לסגור מקלטים, נצטרך אולי לצאת להפגנות ולהוציא נשים מוכות וזה משהו מאד קשה.

חיה ליאונוב: מעולם לא היה דבר כזה, אבל כל האנשים שמעולם לא קראו בקול יצטרכו לצעוק את הצעקה הזאת, שזו צעקה נוראית.

חיה ליאונוב: לכן, המכתב שלנו יצא לא כדי לשבור את החזית, אלא כדי - - -

יעל דיין: לא.

יעל דיין: תשמעי.

יעל דיין: אני עומדת על דברי.

יעל דיין: אני נשארת בדברים שאמרתי.

יעל דיין: זעקת לב זה לא תירוץ.

חיה ליאונוב: זה לא היה תירוץ.

יעל דיין: אז בבקשה, אז שכל אחת תזעק את זעקת הלב שלה ישירות לאן שאתם רוצים.

חיה ליאונוב: אנחנו בהחלט ביחד בעניין הזה.

אירית אומנית: אנחנו היינו צריכות במכתב שלנו לציין שזה רק חלק מ 25 מיליון ואנחנו דורשות את כל הסכום.

אירית אומנית: זה נכון.

יעל דיין: ולשים אותי כמכותבת.

חיה ליאונוב: את היית מכותבת.

יעל דיין: אני צריכה להיות העתק אחרון של מכתב שאתם מוציאים?

יעל דיין: בחייכם.

יעל דיין: מוציאים את הנשמה יחד, אז בבקשה לשמור קצת על הגינות.

יעל דיין: אם יבוא מנחם ויגיד: קיבלתי את מכתבכם, 25 מיליון עפו ברוח, אבל אני אדאג שתקבלו את ה 3.6, תהיו מרוצות?

יעל דיין: ממש לא.

חיה ליאונוב: טוב.

חיה ליאונוב: בסדר.

יעל דיין: אני חושבת שהנקודה הזאת נקלטה.

חיה ליאונוב: בסדר.

חיה ליאונוב: אבל, זה משהו שבנשמתנו.

יעל דיין: אין מה לדבר.

יעל דיין: אני אחזור רגע לטל.

טל קורמן: אני רוצה להתחבר למה שאירית אמרה קודם, שבאופן מאד מצער, יחד עם ההישג הגדול, זה שהובטח תקציב יותר גדול יצר איזושהי תלות שלא כל כך מודעים אליה.

טל קורמן: וזה די חמור בעיני שהיום אנחנו בחודש מאי, אין לנו מושג לגבי ההקצאה של משרד העבודה והרווחה למרכזי הסיוע וכמובן שלא הועבר אלינו אף שקל לשנת 2000.

טל קורמן: נכון לבירור שעשיתי אתמול, המרכזים, נכון להיום, חלקם לא משלמים משכורות, חלקם לא מקיימים פעילויות, חלקם עובדים על התחייבויות דחויות והם יכולים למשוך עד צוואר עד יולי.

טל קורמן: הן אמרו לי: שאי את הבשורה שלנו, ביולי אנחנו סוגרות את המרכזים.

טל קורמן: מה גם שאם וכאשר יגיע הכסף, העבודה מול המשרד נעשית על בסיס הוצאות שהוצאו בפועל.

יעל דיין: את זה עברנו גם בשנה שעברה, זה סיפור בפני עצמו.

מנחם וגשל: אם אני יכול להתייחס, אני פשוט אסגור את העניין הזה.

מנחם וגשל: הסכום שהוקצה לזה זה בדיוק הסכום שהוקצה בשנה שעברה.

מנחם וגשל: יש ויכוח על מאה אלף שקל, מי יגמור את העניין הזה.

מנחם וגשל: בעיקרון, העברנו את זה כבר ועדת תמיכות במשרד, כל הסיפור סגור כרגע ואנחנו מקצים את התמיכות.

מנחם וגשל: דווקא בגלל שהמשרד משלם על בסיס הוצאה, סביר להניח שעכשיו הם יקבלו את כל ההוצאה שהיתה עד עכשיו.

מנחם וגשל: אנחנו נעשה כל מאמץ שזה ילך הכי מהר שאפשר.

אורית עירון: אני רוצה לומר משפט.

אורית עירון: אני אמנם גם מייצגת את נעמ"ת, אבל גם מדברת כנציגת 28 מרכזים לטיפול באלימות.

אורית עירון: התקצוב שלנו מדבר על 120 בתי אב לשנה.

אורית עירון: זה כולל טיפול בנשים ובגברים.

אורית עירון: 120 בתי אב, 220 אלף שקל ויש אחר כך כל מיני תוספות.

אורית עירון: ברגע שיבוא בית האב ה 121 נגיד לגברת: תודה רבה, סליחה, אין לנו מקום לטפל בך.

אורית עירון: למחרת היא תרצח ואז נשאל את עצמנו איפה היינו.

אורית עירון: זאת אומרת, יש לנו בעיה אמיתית, גם לנעמ"ת וגם לכל המרכזים ואני רוצה לייצג אותם פה.

אורית עירון: אנחנו מוגבלים בקבלת פונים.

אורית עירון: היום יש יותר פניות של גברים.

אורית עירון: נגיד לגבר שיוצא מהכלא: אין לך טיפול, אז מחר יקרה אסון ואז כבר הכלא לא יעזור.

אורית עירון: אז כאן הקטע של המרכזים, שהוא גם במצב מאד קשה.

יפה פרנק: אני מייצגת כאן את הדסה ישראל.

יפה פרנק: אני יושבת ראש הוועדה למניעת אלימות במשפחה ומדובר בערך בליווי.

יפה פרנק: אני לא עומדת לספר מה, אבל בעיקר זה ליווי אישי של נשים שנמצאות בקהילה.

יפה פרנק: שיצאו מהמקלטים, שנמצאות בבית ובקהילה וחוות עדיין אלימות, הן וילדיהן.

יפה פרנק: אנחנו נותנות את הזמן שלנו, אנחנו מנסות לגייס כספים, אבל אני רוצה לדבר מצד אחר.

יפה פרנק: אנחנו רואות את המשפחות.

יפה פרנק: אנחנו נכנסות אל המשפחות.

יפה פרנק: אנחנו החברות שלהן.

יפה פרנק: אנחנו היחידות שנכנסות אליהן הביתה ולפעמים מוציאות אותן מהבית.

יפה פרנק: אנחנו משלימות, לפעמים, ממה שאנחנו יכולות לגייס, את מה שהרשויות נותנות.

יפה פרנק: זה הדבר היחידי.

יפה פרנק: במועדוניות, אלה לפעמים גופים אחרים שנעזרים.

יפה פרנק: לפי מה שאני שומעת כאן – ואני בפעם הראשונה כאן – אם לא יהיה הצבע החזק האדום, של אלה שקולם נשמע, או צריך להישמע, במשרדים – באוצר וברווחה – הציבור לא יכול לגייס את כל הכספים.

יפה פרנק: בשום פנים ואופן.

יפה פרנק: עכשיו הזמן יותר ויותר גרוע.

יפה פרנק: אנחנו נותנות זמן כמה שאנחנו יכולות.

יפה פרנק: יש לנו עכשיו פעילות בשלושה מקומות: בהרצליה, מתחילים בנתניה, זה מגיע קצת למודעות, אבל חוץ מהזמן שלנו, זה לא כסף.

יפה פרנק: אנחנו מנסים להכין ערכת הישרדות.

יפה פרנק: ערכת הישרדות לכל אישה ואישה, לילד.

יפה פרנק: דברים אבסורדיים.

יפה פרנק: קשה לפעמים לבוא לציבור ולהסביר למה אנחנו רוצות לגייס כספים.

יפה פרנק: אם אתם לא תהיו שם כדי לזעוק ולצעוק – אנחנו בהחלט נבוא.

יפה פרנק: נבוא ונעזור – לצעוק ולהראות שאם לא זה, אני לא יודעת מה יקרה.

יפה פרנק: הן ברחובות.

יפה פרנק: אני לא מדברת על רצח, אבל הן פשוט ברחובות.

יעל דיין: תודה רבה.

יעל דיין: אני, כמובן, מברכת אותך אם את פעם ראשונה כאן, אבל אנחנו עובדים – ובלעדיהם לא היינו יכולים להתקיים – עם ארגוני מתנדבים ומתנדבות וזה לא משנה אם זה הדסה או נעמת, ויצו או אמונה, או השדולה.

יעל דיין: הבסיס שלנו היא עבודה עם מתנדבים.

יעל דיין: במרכזי הסיוע ודאי רוב העבודה היא מתנדבים, במקלטים יש עבודת מתנדבים.

יעל דיין: העניין הוא שלא יכולים להחליף תקצוב ממשלתי ועבודה ממשלתית במתנדבים.

יעל דיין: בכל העולם.

יעל דיין: אני לא מציעה גם להפך, אני לא מציעה מאה אחוז ממשלה, אבל השילוב הזה יצא מכלל איזון.

יעל דיין: עכשיו סומכים עליכם, על הרצון הטוב, על דחיית תשלומים, על קיצוץ כזה ועל קריסה כזו, משום שהאוצר לא מאשר.

יעל דיין: בכל מקרה, תפקידה של הממשלה, או המיקום של הממשלה, אף פעם לא יהיה, לא במאה אחוז ולא בחמישים אחוז של המאבק כולו ושל התקצוב כולו, אבל אנחנו ודאי לא מוכנים לתת לזה עוד ליפול מהרף שזה הגיע אליו, שהוא נמוך מאד.

יעל דיין: בבקשה.

דפנה גורן: אני ממשרד ראש הממשלה.

דפנה גורן: אני נמצאת כאן בשמה של רונית לב ארי, שהיא מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה, שהיא התבקשה להביא את הנושא לישיבת הקבינט החברתי-הכלכלי הקרוב.

יעל דיין: שזה מתי?

דפנה גורן: זה עוד לא נקבע, אבל זה נמצא על שולחנו של ראש הממשלה והנושא הזה יועלה בקבינט הקרוב.

יעל דיין: קבינט קרוב – אני פשוט לא מתמצאת.

יעל דיין: באיזה מונחי זמן זה?

יעל דיין: שבוע, חודש?

דפנה גורן: זה מתקיים בערך כל שבועיים.

יעל דיין: אני מאד אבקש ממך, בשם הוועדה, אנחנו נוציא נייר שמסכם את זה.

יעל דיין: כי אם זה עולה בקבינט הכלכלי-חברתי ואני מניחה שהשר בניזרי יעלה את זה ביתר שאת באותה ישיבה, אני מתעקשת שתעשה הפרדה בין ה 25 ומיקומם בתוך המאה מיליון.

יעל דיין: זה הקטע שחשוב לנו מבחינת הקבינט.

יעל דיין: לייחד את הסכום הזה, כי הקבינט בטח ידון באופן כללי בתוספת – כן או לא – של המאה מיליון.

יעל דיין: מאד חשוב לי שראש הממשלה והקבינט יתייחסו לסכום הזה בנפרד, משום שהם עשו באמת מאמץ להבין את החומרה שבתחום הספציפי הזה.

יעל דיין: לכן אני בטוחה שבשבילם זה לא יהיה רק מספר ואני אעביר נייר דרכך.

יעל דיין: אני גם מבקשת לבדוק לגבי הסכום האבוד של הששה מיליון, שפניתי בגינו למנכ"ל פלד.

יעל דיין: היתה הקצבה של שישה מיליון לקידום נשים ערביות.

יעל דיין: היא נעלמה.

יעל דיין: היא אושרה במסגרת המיליארד, או כמה שזה היה.

יעל דיין: טיפל בה בשעתו עוזי גדור.

יעל דיין: עכשיו אני מבינה שהוא לא שם.

יעל דיין: מדובר על 24 מיליון פרוסים על ארבע שנים, בתוך התקציב המיוחד למגזר הערבי.

יעל דיין: זה תקציב לנשים.

יעל דיין: ביקשנו שזה ינותב דרך רונית לב ארי ודרך הרשות.

יעל דיין: אחרי שהתחלפו הממשלות פניתי עוד פעם לברר איפה הכסף, אמרו לי שמטפל בזה בארי הולצמן.

יעל דיין: פניתי למנכ"ל, הוא לא ידע על זה.

יעל דיין: הוא הבטיח לנסות ולאתר את הכסף.

יעל דיין: בהסכמה שהיתה לנו, גם עם קוצ'יק ועכשיו עם פלד, כאשר יאתרו את הסכום הזה, ינתבו אותו בדחיפות ויקבלו הצעת שימוש מדויקת בו דרך הרשות למעמד האישה, שזה המקום הטבעי לתקציבים מיוחדים בתוך משרד ראש הממשלה לענייני נשים.

יעל דיין: אז מאחר ואת כאן - אני שמחה שאת כאן - אני אשמח אם תתייחסי גם לזה.

יעל דיין: אם יודיעו לנו מתי יושב הקבינט החברתי-כלכלי, אם נוכל לדעת אם זה אכן על סדר היום ונידון, מעבר למה שיופיע לאחר מעשה, אז ננסה להפעיל את האמצעים שלנו – ואני אומרת את זה לכל היושבות כאן – כדי לפנות לשרים החברים באותו קבינט ולראש הממשלה באותו יום, או יום לפני שהם יושבים על זה.

יעל דיין: אני לא מציעה כאן שום דבר מאיים או מסית, אלא לובי טבעי.

יעל דיין: כן, בבקשה.

לאה אהרונוב: היום אני יושבת פה תחת הכובע של מועצת ארגוני נשים.

לאה אהרונוב: אני פשוט רוצה להוסיף שאם באמת העניין הזה יגיע לאי העברה של התקציב, אני בטוחה שאני יכולה להעביר במועצה שאנחנו באמת נצטרף למאבק, אפילו מאבק קולני על הנושא הזה, כי אני חושבת שזה משהו שמאחד את כולנו.

לאה אהרונוב: בכובע של אמונה, בתקציב, אנחנו באותה זירה.

יעל דיין: יש כאן דברים ספציפיים.

יעל דיין: יש כאן בקיצוץ המקלט של אמונה.

יעל דיין: אז הייתי מצפה מכם - - -

לאה אהרונוב: ללחץ מסיבי.

יעל דיין: תהפכו בבקשה גם אתם שולחנות.

יעל דיין: הרי זו עבודה שלנו שנמשכת כבר יותר משנה.

יעל דיין: למעשה, שנתיים אחרונות אנחנו מקדמים את זה, אתם מקבלים את כל הגיבוי והתמיכה שלנו, בסוף זה עובר, מגיע העניין של התקצוב המשלים של זה – ואחר כך זה יכנס למסגרת של הפעלה כמו מקלטים אחרים – ומבחינתנו, זה נושא ספציפי שלכם, אז לא מספיק שתגידו: כן, אנחנו תומכים בכם בנושא תקציב.

יעל דיין: אז בבקשה, תשמיעו את הקול שלכם.

יעל דיין: אנשי אמונה והמפד"ל, בבקשה, הם חזקים מאד בנושאים אחרים.

יעל דיין: הם באופוזיציה ומחזרים אחריהם וכאן זה בית פוליטי, אי אפשר להתעלם מזה.

יעל דיין: כשהמפד"ל רוצה משהו, היא יודעת טוב מאד איך להשמיע קול.

יעל דיין: אז בבקשה, אני רוצה לשמוע את קולה של המפד"ל בעניין הזה, בהקשר הזה.

יעל דיין: זה דבר שמתמשך.

יעל דיין: כשהיה צריך לקבל את הגיבוי לזה, שמענו אותם טוב מאד.

יעל דיין: כשהם היו בממשלה וכשהם לא היו בממשלה.

יעל דיין: אז אני אשמח מאד אם זה לא יהיה עדין כל כך, אלא ממש נשמע את הקול החזק: בסך הכל יש מקלט אחד לנשים דתיות לאומיות, או איך שאתם רוצים לקרוא לזה, של המגזר הדתי לאומי, אז גם את זה לקחתם לנו?

יעל דיין: כפי שבשנה שעברה הוקם המקלט החרדי ובת מלך השמיעה קול, נתנו להם גיבוי והם באו עם כל הכוח שיש להם בכנסת ובכלל לא התעוררה שאלה על הצורך בזה, עכשיו אתם בקיצוץ, אז נשמח לשמוע אתכם.

יעל דיין: כן, בבקשה.

שרלוט גייטסקל: גם אני מייצגת את מועצת ארגוני הנשים.

שרלוט גייטסקל: אני רואה מולי שתי תמונות של אישה קשורה בתוך שמלה ולא יכולה לצאת מזה ואני רוצה לדבר על איך אני רואה ארגוני נשים.

שרלוט גייטסקל: זה בדיוק הקול השקט הזה.

שרלוט גייטסקל: בעצם העבודה עם מעט כסף, עם כספים שלא מספיקים לכל הדברים הרבים שאנחנו צריכים לעסוק בהם, זה גם מה שמשתיק אותן.

שרלוט גייטסקל: בגלל שבמקלטים, בקווים החמים ובמרכזי הסיוע, אין מספיק עובדות.

שרלוט גייטסקל: אין מספיק נשים שיכולות להקדיש את הזמן לפתוח פשוט את הפה ולצעוק בקול הכי גדול, מה שאנחנו צריכות לעשות.

שרלוט גייטסקל: למשל, בכובע האישי שלי, אני באה מדרום אפריקה, מקום שמקלטים לנשים מוכות בכלל לא מקבלים שום סיוע ממשלתי.

שרלוט גייטסקל: כשבאתי לארץ מאד שמחתי לראות שיש משהו.

שרלוט גייטסקל: אל לנו לחזור כמה צעדים אחורה ולהיות כמו מדינות אפריקה.

שרלוט גייטסקל: אנחנו צריכים להתפתח.

שרלוט גייטסקל: יש לנו עוד הרבה מאד עבודה בתחום הזה.

שרלוט גייטסקל: אנחנו צריכות את הסיוע של הממשלה.

יעל דיין: לא הייתי קוראת לזה אנחנו צריכות את הסיוע.

יעל דיין: זו בעיה ציבורית.

יעל דיין: זה אחד מהיעדים של הממשלה.

יעל דיין: עד עכשיו – זה התחיל קצת לפני, אבל אורה נמיר נתנה את הדחיפה הגדולה – עשינו תוכנית חומש ואז זה נראה בשמים: עשרה מקלטים תוך כמה שנים.

יעל דיין: היום יש לנו בעיה של נושאים יחודיים ופתרון להם.

יעל דיין: אין לנו בעיה של מספר, יש לנו בעיות של נערות במצוקה קשה מאד, של פנימיות לנערות במצוקה.

יעל דיין: יש בעיות ספציפיות, אבל הייתי אומרת שהממשלה לא עמדה אף פעם מהצד השני של המתרס, מבחינת הבנה ודאי שלא.

יעל דיין: הבעיה היא כשזה מגיע כאילו לעדכונים ופרטים.

יעל דיין: כאילו שעלה התאנה כבר קיים.

יעל דיין: יש מקלטים, המקלטים משובחים, כוח אדם מצוין, יש מתנדבים, כולם הולכים לבקר, זה מן ספינת דגל כזו.

יעל דיין: היום בוויצו, מחר אצל רות, מחרתיים בבית גליקמן, זה על המפה מבחינה זו שזאת עבודה משותפת לממשלה ולארגונים ורוב השנים הארגונים גם לא רצו לוותר על חלקם ובצדק.

יעל דיין: גם כשזה מאה אחוז, לא רצו את המאה אחוז שליטה, כי יש קונספציות שונות, יש קונספציות טיפוליות שונות, גישות שונות ורוצים לשמור גם על העצמאות והגיוון.

יעל דיין: גם אותך אני מברכת.

יעל דיין: את פעם ראשונה כאן?

שרלוט גייטסקל: כן.

יעל דיין: אני מקווה שתרבי להשתתף אתנו וכשתכנסי לעומק הדברים ודאי תסייעי לנו.

יעל דיין: בבקשה.

חיותה שנאבל: אנחנו מאותו צד, אבל אני, כמי שמנהלת את השירות שמטפל בכל האוכלוסייה הזאת, גם של נשים וגם של נערות, חושבת שכל מה שמזערנו כאן בסופו של דבר ובתוכנית משותפת הצלחנו להגיע אליו, אל ה 25 מיליון האלה, זה באמת המינימום שבמינימום לכל הצרכים שלנו.

חיותה שנאבל: אני לא רוצה לחזור על כל אותם הנתונים שהועלו כאן, אבל השלב שבו אנחנו כולנו נמצאים, שהמודעות כבר קיימת וכולם יודעים שזה ישנו - כמו שאמרת: נכנס שר, עושים מיד את הסבב, רואים ומתרשמים וכולי – כמו כל תופעה שמתחילים לגלות, מתחילים להתייחס אליה ולטפל בה, גורמת לכך שהצרכים ממשיכים לעלות ולגבור.

חיותה שנאבל: גם את הקיים צריך להמשיך לטפח ולהעמיק הן את הכלים והן את איכויות הטיפול.

חיותה שנאבל: כל מה שכאן מופיע, ברשימה הזאת, באינוונטר הזה, זה באמת כמעט המינימום, כדי שהמערכת הזאת שמטפלת ב 17 אלף נערות במצוקה בקהילה - 13 המקלטים הקיימים ושני המקלטים המתוכננים - תוכל לפעול.

חיותה שנאבל: כמו שאמרה נציגת אמונה, המקלט של המגזר הדתי לאומי נמצא כאן בתוכנית ואנחנו רק בשבוע הבא עומדים לצאת ולראות את המבנה שהם רוצים להכין לצורך הקמת המקלט הזה, אבל אם התקציב הזה לא יינתן, אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר.

חיותה שנאבל: לשבת, לשוחח ולדבר, זה מאד יפה ומאד מכובד.

חיותה שנאבל: כנ"ל לגבי כל אחד מהנושאים האלה.

חיותה שנאבל: אז אני, לפחות, מקווה כמו שמנחם אמר, שמבחינת המשרד שלנו הנושא הזה יהיה בסדר עדיפות גבוה, עליון וחשוב והפנייה שלי כמו של כולם כאן היא באמת לאוצר, שלמרות ההבטחות שניתנו - וזה אמנם לא ניתן בספר התקציב, לכן זה לא אומר שהיום קיצצו את זה - אבל הבטחות שניתנו בנושאים כאלה צריכים להיות בסדר עדיפות גבוה, עליון וחשוב ואני מאד מקווה שנקבל את זה.

יעל דיין: טוב.

יעל דיין: אני רוצה לסכם.

יעל דיין: אני מבקשת מנציגי המשרדים, קודם כל מנציגי הרווחה, מבלי שנצטרך להעביר ניירות – אם אני אספיק היום אני גם אוציא את זה בכתב – פשוט להבהיר את הבקשה שלנו לעשות את ההפרדה בתוך הסכום של המאה מיליון, כי זה הפך להיות מין חבילה שעליה אומרים: אבל יש לכם מיליארדים, אז המאה מיליון האלה יחכו.

יעל דיין: אנחנו מדברים על הרבה פחות, סכום שהוא באמת זניח בתקציב, עם צרכים שהם ראשונים בחשיבות ושוב – המשרד יקבל את כל הגיבוי מול האוצר והממשלה, אבל בהחלט נאבק גם בתוך המסגרת על העדיפות שיש לסכומים האלה מתוך המאה מיליון.

יעל דיין: לאוצר, כפי שאמרתי: זה לא מסר ערטילאי.

יעל דיין: זו ועדה של הכנסת ואני מבקשת להעביר בצורה חד משמעית לשר האוצר שאנחנו רואים בהבטחה של ה 25 מיליון, שהתקבלה על ידי השרים ושני ראשי ממשלה, נושא שלא ניתן לדחייה או להפחתה בשום צורה שהיא.

יעל דיין: אני לא איזה זרוע נוספת למשרד העבודה.

יעל דיין: אני לא הקרובה של בניזרי, שאומרת: תשמעו, בניזרי לוחץ אז אני מצטרפת.

יעל דיין: אני בפני עצמי, אני כנסת, אני ועדה בכנסת ובעניין הזה אנחנו נפעיל את ההשפעה שיש לנו גם כלפי הרווחה וגם כלפי האוצר.

יעל דיין: זה לא שאנחנו נלווים למישהו.

יעל דיין: אנחנו בפני עצמנו.

יעל דיין: שמעת טיפה את הדברים שנאמרו כאן, גם אם זה לא מעניין אותך יותר מאשר סעיף תקציבי אחר.

יעל אנדורן: למה?

יעל אנדורן: זה מאד מעניין.

יעל דיין: בסדר.

יעל דיין: גם נושאים של איכות הסביבה מעניינים.

יעל דיין: גם אותי.

יעל דיין: אבל יש כאן זרם שהוא תת זרם, אולי, שכדאי שאנחנו נזכור.

יעל דיין: העובדה שאנחנו יושבים כאן, בחדר למעמד האישה - חדר סמפטי - ומנהלים ישיבה בשקט ואין כאן תקשורת מתלהמת או גורמת להתלהמות וכולי – שזה לא יטעה אתכם.

יעל דיין: שזה לא יטעה אתכם.

יעל דיין: כוח המחאה וכוח התגובה שנמצא בחדר הזה, אני לא מאחלת לאף אחד שזה יתפרץ נגדו.

יעל דיין: שוב – אני לא אומרת את זה כאיום.

אירית אומנית: אני לא יודעת.

אירית אומנית: יושבים בשקט.

אירית אומנית: אני משתגעת מזה שהדברים עוברים לידך במין חיוך כזה.

אירית אומנית: סליחה שאני אומרת לך את זה, בשבילי את נציגת האוצר פה.

יעל אנדורן: מה זה עוברים לידי בחיוך?

יעל אנדורן: סליחה, יושבת ראש הוועדה!

אירית אומנית: אני רואה אותך יושבת ומחייכת, זה צורך בסיסי שלנו - - -

יעל דיין: אירית, אנחנו לא כאן כדי לחלק ציונים למשרדים.

אירית אומנית: אבל זו לא התייחסות רצינית.

אירית אומנית: בשבילה, סליחה, זה סתם סעיף תקציבי נוסף.

יעל דיין: בסדר, אני מבקשת לא להיכנס כאן לזה.

יעל דיין: אני מבינה את ההרגשה שלך, אנחנו אומרים את זה גם במליאה.

יעל דיין: לצערי, נוצר המושג הזה פקידי אוצר ואני לא הייתי רוצה להפוך את זה לאישי כלפי היושבות כאן.

אירית אומנית: זה לא אישי, אני רק לא רואה את הייצוג שיוצא מפה הלאה.

יעל דיין: זה יוצא מכאן בצורה שבה זה נאמר כאן.

יעל דיין: אין לי בכלל ספק, בין אם אני אכתוב את זה – ואני אכתוב את זה – ובין אם לא.

יעל דיין: זה יצא בדיוק בצורה שבה זה נאמר.

יעל דיין: אני רק מבקשת מכל היושבות כאן והארגונים להיות בהיכון.

יעל דיין: כי אני אבקש לדעת - ואני אבדוק היום ישירות גם דרכך, עם משרד ראש הממשלה – מתי הקבינט.

חיה ליאונוב: מה התאריך?

חיה ליאונוב: עד מתי יש לנו אוויר, אין לנו איזשהו דד ליין או משהו כזה?

יעל דיין: בסדר, אין תאריך אבל יש בדרך כלל לחץ לא רק מצדנו.

יעל דיין: אפשר לומר שבתוך השבועיים הקרובים תהיה התכנסות של הקבינט החברתי-כלכלי.

יעל דיין: אנחנו נקבל את הרשימה של החברים בו, אנחנו נפנה לכל השרים שחברים בו, אנחנו נציג פניה רצינית יחד ואם צריך אז תהיה הפגנה מול בניין ראש הממשלה ששם הם מתכנסים –אני מניחה – באותו יום עם תביעה חד משמעית לגבי הסכום הזה.

יעל דיין: אני מבקשת מכולם: העיתונות והתקשורת מתייחסים כל הזמן למאה מיליון.

יעל דיין: לא שמאה מיליון זה הרבה.

יעל דיין: בואו נשקיע בייחוד של ה 25 מיליון, בגלל שזה סכום זניח, בגלל שזה סכום מובטח ובגלל שזה מחצית הסכום שהובטח.

יעל דיין: כל מי שהולכת לתקשורת בנושא הזה – הם פונים על הבסיס של המאה מיליון .

יעל דיין: התשובה צריכה להיות – ואני עשיתי את זה בכל שידורי הרדיו – המאה מיליון כבודם במקומם מונח, מתוך זה אותנו מעניין, הכרחי, חיוני והמעצור בפני התרסקות זה ה 25 מיליון.

יעל דיין: צריך לחזור לתחום שלנו גם כספית וגם תקשורתית.

מנחם וגשל: אם מותר לי רק מילה – קודם כל אני מבין את התחושה.

מנחם וגשל: צריך אבל לזכור שני דברים.

מנחם וגשל: אחד, ששר האוצר על המאה מיליון – ובתוכם ה 25 מיליון – עוד לא אמר לא.

מנחם וגשל: זה הובהר קודם אבל חשוב להבהיר את זה שוב: זה לא היה חלק מהתקציב שקוצץ, אלא זו היתה הבטחה לתוספת.

מנחם וגשל: הבטחה זו הבטחה.

מנחם וגשל: אני מסכים לזה, כולנו מסכימים עם זה.

מנחם וגשל: אבל דווקא בגלל זה, למיטב ידיעתי, שר האוצר לא נתן תשובה שלילית.

מנחם וגשל: הוא אמר: יש כאן נייר, צריך לדון בו.

מנחם וגשל: זה דבר אחד.

מנחם וגשל: דבר שני, שר העבודה והרווחה – ואתם יודעים את זה - אמנם היוזמות הגיעו מכיוונים שונים, אבל הוא פינה את זמנו ולקח אתמול ביקור במקלט ומי שהיה בביקור יודע שהוא נתן את כל הזמן לעניין הזה.

מנחם וגשל: זה לא שהביקור הזה היה ביקור מאולץ.

מנחם וגשל: הוא רואה את חשיבות העניין.

מנחם וגשל: אני אביא את הדברים של הוועדה בפני השר.

מנחם וגשל: אני בטוח שגם יעל מהאוצר שמעה את הדברים ותביא את הדברים.

מנחם וגשל: אני מציע: כן תהיו בהיכון, לא תהיו בהיכון, זו החלטה שלכם, אבל נכון לכרגע, אנחנו דנים תחת התחושה, לפחות, שהדברים נשמעים והם יעלו על השולחן.

מנחם וגשל: לא צריך לצאת מתוסכל מהדיון הזה.

מנחם וגשל: צריך לצאת מהדיון הזה כעוד מהלך אחד שחייבים לעשות אותו כדי להבטיח, שהמהלך הזה יתמצא.

יעל דיין: תודה.

יעל דיין: אני סוגרת את הישיבה.