הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 93, 2000-12-22 00:00

יעל דיין: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה, הנושא שעל סדר היום: מדיניות המשרד לטיפול באלימות נגד נשים ותוספת לתקציב 2001.

יעל דיין: לפני שבוע ישבנו עם המנכ"ל, ובכל זאת ביקשתי לקיים את הישיבה הזאת בנוסף כי קיבלנו ניירות די מפורטים מהמנכ"ל לגבי תוכנית המשרד למאבק באלימות.

יעל דיין: אנחנו עוסקים באלימות כלפי נשים וטיפול באלימות כלפי נשים, הוועדה הזאת איננה עוסקת בילדים בסיכון, הוועדה כן עוסקת בנושא נערות במצוקה, אבל לא בילדים בסיכון ולא בשירותים שהם למשפחה באופן כללי.

יעל דיין: הנתונים שאנחנו מקבלים - למרות ההפרדה שאנחנו עושים - כוללים ילדים בסיכון והם אינם רלבנטיים לנו, כלומר, אנחנו צריכים לעשות אחר כך הפרדה ידנית.

יעל דיין: חשוב לנו לתת תגבור לטיפול בילדים בסיכון, לכל ילד יש מן הסתם אימא, אבל אנחנו לא עוסקים בנושא הזה, אנחנו עוסקים בטיפול בנשים שנתונות למצוקות של אלימות.

יעל דיין: היום על סדר היום רק נושא אלימות, לא נושאים של ביטוח לאומי, לא נושאים שאנחנו עוסקים בהם בשוטף כמו נשים חד הוריות ונושאים אחרים שמגיעים למשרדך, כמובן שאנחנו לא עוסקים היום בפערי שכר ולא בנושאים שקשורים בעבודה, אלא רק בתחום הרווחה ובתחום האלימות.

יעל דיין: עד כמה שהבנו בישיבה עם המנכ"ל, על פי הצרכים שהצגנו, בין אם זה סל המקלטים לנשים מוכות, בין אם זה מקלטים לנשים שכן מתוקצבים לפעולות שונות כולל תוספת תקנים, אנחנו מדברים על 48 מיליון שקל תוספת לתקציב 2001.

יעל דיין: כשאני אומרת תוספת, הכוונה כמובן, בהנחה שכל התקציבים שהיו עד עכשיו ממשיכים להיות בבסיס התקציב ואנחנו הולכים להיערך ללחץ כזה או אחר כדי לקבל את ה-48 מיליון שקל נוספים.

רענן כהן: נגדיל את זה ל-110 מיליון שקלים.

יעל דיין: בסך הכל.

רענן כהן: זה מאבק שעומד לפנינו.

יעל דיין: אנחנו שותפים לדרישות האלה, אנחנו שותפים לדרישות הפרטניות שאנחנו צריכים לקבל, איך 48 מיליון השקל האלה יעברו, זה לא לילדים ולא לדברים אחרים, זה נקודתי לנושאים שעליהם אנחנו עושים את הגיוס לעזור לקבל את התקציב הזה, יחד עם העבודה והרווחה, שעוסקת גם בנושאים אחרים, חלקם נושאים של סמים וכן הלאה.

יעל דיין: שוב, יש לנו עניין רב בפתרון בעיות האלה, אבל הוועדה הזאת עוסקת רק בנושאים הפרטניים והיום רק בנושא האלימות.

יעל דיין: ביקשתי מהמנכ"ל - והוא אמר לי שזה יהיה מיידי - לחדש מיידית את עבודתה של הוועדה הבין-משרדית.

יעל דיין: התקבלה החלטה, היא גם אושרה על ידי הממשלה, להמשיך את עבודת הוועדה, הוועדה הזאת נוהלה על ידי יגאל בן שלום, לאחר מכן לתקופת ביניים כיהן המנכ"ל מרדכי מרדכי, אמר שברצון הוא יפעיל אותה, בינתיים הוא עזב, נכנס בן שושן, הבטיח שהוא יחדש מייד את עבודת הוועדה, המייד הזה אמור להתרחש עד סוף החודש הזה, אני ביקשתי להיערך לזה, אנחנו רואים בזה כלי בתוך המשרד הרב תחומי, המקצועי ביותר, הטוב ביותר.

יעל דיין: שתי ממשלות אישרו את מלוא המסקנות של הוועדה הזאת, חלק התחיל להיות מיושם, אנחנו רוצים שזה יהיה חלק מהתקציב של השנה הקרובה.

יעל דיין: המשך היישום, אם דיברו על מודלים של ועדות היגוי ודיברו על איקס מקומות, אנחנו רואים עכשיו שני איקס מקומות.

יעל דיין: זאת אומרת, חייבים להרחיב, יש דברים שאפילו לא התחילו ליישם, יש דברים שנפתרו, לא במסגרת משרד החינוך, חלק קטן מאוד במסגרת ביטחון פנים, שאנחנו יושבים אתם לחוד, אבל החידוש של הוועדה הוא הכלי הטוב ביותר שיש לנו ולמשרד מבחינה מקצועית כי הוא הרחב ביותר.

יעל דיין: על זה אני מבקשת לקבוע תאריך להתכנסות, כפי שסיכמנו.

מנחם וגשל: רק לדווח, מייד שיצאנו את הוועדה, היה צריך לעשות שתי פעולות, האחת, לרענן את החברים ממשרדי הממשלה ששותפים בעניין, אנחנו נערכים לזה, אני בטוח שאני אעמוד ביעד שהציבו לפנינו.

רענן כהן: אני מבקש, בכל מספר נתון, לכנס את הוועדה לפני סוף החודש ולא לחשוב על ההרכבים של המשרדים השונים, בכל מקרה לכנס את הוועדה, ואז אם יש שינויים צריך לעסוק בתהליך של עשייה.

יעל דיין: האנשים שלכם הם אנשים קבועים ומקצועיים, ארגוני הנשים החברות והרשות לקידום מעמד האישה גם כן קבועים.

יעל דיין: יש משרדים שהשתנו שמית, במקום מאשה לובלסקי מהמשרד לביטחון פנים, עכשיו יש את מלכה סופר.

יעל דיין: פשוט להחזיר את הוועדה למסלול כי המסקנות אושרו.

יעל דיין: כדי שהוועדה הבין משרדית הזאת תוכל להגיש דרישת תקציב יחד עם הוועדה הזאת ועדת העבודה והרווחה לתמיכה בתקציב לדרישות השר, צריך לשבת לצורך זה.

יעל דיין: אנחנו מקיימים ישיבות גם בנושאים האחרים, אני מניחה שמעבירים אליך, יש לנו הר של בעיות עם הביטוח הלאומי, שחלקן קשור בתיקוני חקיקה, בעיקר לגבי נשים חד-הוריות, יש לנו בעיות עם משרד השיכון, אבל במסגרת של המשרד שלך, יש עניין של תיקוני חקיקה בתחום הביטוח הלאומי, בעיקר לנשים חד הוריות, חייבים להתחיל לפתור את הבעיה, זו אוכלוסייה גדולה שנמצאת במצוקה, מדובר על דברים שמסכימים אתי הנשים והגברים של הביטוח הלאומי שיושבים אתנו, שהדברים האלה זקוקים לתיקון, אני לא יודעת כמה אתה מכיר את הסיפורים האלה, שבשש בבוקר דופקים על הדלת של משפחה חד הורית לבדוק אם במקרה לן גבר בלילה, כדי לקחת ממנה את הבטחת ההכנסה - - -

רענן כהן: או אם יש רכב.

יעל דיין: או אם היא משתמשת ברכב שרשום על שם אימא שלה כדי להסיע את הילדים לחוגים.

יעל דיין: יש חקיקה שהממשלה לא משתגעת ממנה, בדקנו את העלות התקציבית, זה פרוטות, אישה שלומדת כדי לצאת מהמעגל שהיא נמצאת בו, נשללת ממנה הבטחת הכנסה כי היא לומדת, גם אם היא סטודנטית שלומדת על חשבון מלגה כדי לרכוש מקצוע, הרבה פעמים מדובר בנשים שיכולות להגיע לרמה גבוהה, אבל הן תלויות בינתיים בהבטחת הכנסה, בביטוח הלאומי.

יעל דיין: רשת הריגול שמעסיקים כדי לברר את הדברים האלה, רק העלות שלה הייתה יכולה לפתור חלק מהבעיות.

יעל דיין: הרי לא מבקשים לקנות להן רכבים, מבקשים שלא לחשב את זה כמבחן הכנסה.

יעל דיין: מאחר והתוכנית כולה מאוד מרשימה, אני אבקש להתייחס להיבטים התקציביים ולאן אנחנו הולכים לקראת השנה הבאה.

רענן כהן: אני מאוד שמח להיות כאן הבוקר, חלק גדול מהיושבות כאן אני מכיר.

רענן כהן: אני רוצה לספר לכם, שאתמול ביקרתי בחדרה במעון - - -

יעל דיין: אמרה לי רות רזניק שהיית אורח שלה אתמול.

רענן כהן: בכל יום שלישי אני מסייר על מנת לראות איך נעשה הטיפול, באיזו צורה, במה אפשר לעזור, באיזה אופן צריך להתמודד?

רענן כהן: מדובר בנושאים הבעייתיים האמיתיים שאנחנו צריכים לטפל בהם בצורה רצינית מאוד ולהתייחס אליהם באופן רציני ביותר.

רענן כהן: היום יש לנו 13 מקלטים לנשים, אני מעריך שעוד יתווספו.

רענן כהן: לאחר מכן סיירתי בנצרת הערבית, במעון לנערות במצוקה, הפעילות שם נעשית בצורה יוצאת מן הכלל.

יעל דיין: מקום לדוגמה.

רענן כהן: נכון, אי אפשר לקרוא לזה מקלט, ישנו שטח גדול והטיפול יוצא מן הכלל.

רענן כהן: סביר להניח שהנתונים הבלתי גלויים לגבי נשים ונערות במצוקה הוא אדיר, לא הגענו לחברה הסגורה וגם לא נגיע אליה בשנים הקרובות אלא יהיה כאן תהליך של התפתחות.

רענן כהן: המדיניות שלנו צריכה להתחיל בתוכניות הכוללות פתיחת מוסדות נוספים ביישוב הערבי, עד היום היישובים היהודים קלטו נשים ערביות, לדעתי, אין דרך אחרת מאשר ליצור מקלטים ביישובים הערביים.

רענן כהן: נערות גם העידו, הייתי במקלט יהודי, הרגשתי רע ולכן ברחתי משם.

רענן כהן: אבל מאותו רגע שיש לי את המקלט הערבי, זו השפה שלי, זו החברה שלי, אני מרגישה שיש לי בית טוב יותר מהבית שלי.

רענן כהן: צריכים להקשיב לאמירות האלה.

רענן כהן: משם נסענו למלכישוע, מוסד לגמילה מסמים.

רענן כהן: כל אחד מהילדים שם היה יכול להיות אחד מהילדים שלנו.

רענן כהן: אני רוצה לספר לכם, ילדה בת 12, הופיעה בפני כולם וסיפרה שהתחילה להזריק סמים מגיל 12.

רענן כהן: הדעת לא מסוגלת לקלוט ולהבין איך ילדה בת 12 מגיעה לזה.

רענן כהן: ילדה יפה, לא להאמין שאפשר להידרדר למצב כזה.

רענן כהן: כל ילד שכזה הוא פרח והטיפול בו עולה הון תועפות, אנחנו משלמים על כל ילד 8,000 שקלים לחודש, אבל אם לא נציל אותו בגיל הזה, הוא יהיה למעמסה אדירה בחברה.

רענן כהן: למרות שאין תקציבים, הודעתי, שעל התקורות הללו נוסיף עוד 100%.

רענן כהן: אם נוכל להציל עוד עשרה, עוד עשרים נערים מלהגיע לגיהינום הזה, נדמה לי שזו המצווה הגדולה ביותר שאנחנו הולכים לעשות, הצלת אדם.

רענן כהן: אני רואה את הדבר הזה כדבר חשוב ביותר כי החברה שלנו נמצאת בעלייה מדרגה בהידרדרות.

רענן כהן: אנחנו מתכוונים לצאת בקמפיין כנגד אלימות במשפחה, אני משקיע בזה לא מעט כסף, קרוב ל-3 מיליון שקל, זה יהיה קמפיין אדיר, חברת הכנסת יעל דיין ביקשה להיות שותפה לו והיא תתקבל בשמחה, אנחנו רוצים להגיע יחד להצלחה משותפת.

רענן כהן: המדיניות שלנו עובדת בטווח הקצר והיא נכונה לטווח הארוך, משרד שאין לו מדיניות, שהוא לא קובע את יעדיו, אי אפשר לעבוד מהיום למחר.

רענן כהן: בעוד כשבועיים ייצא הסרט שאנחנו עורכים בקמפיין שלנו, הסרט יופיע בכל כלי התקשורת על מנת להכניס מודעות לנשים במצוקה, שיש להן כתובת, יש להן לאן לפנות, אולי בכך נקטין את הנגע הזה ונזהיר את החברה הישראלית.

רענן כהן: משרד העבודה והרווחה מטפל בנשים בצורה יוצאת מן הכלל, אנחנו רואים בזה כדבר חשוב מאוד.

רענן כהן: על מנת לא להלאות אתכם בפרטים, אני אשאיר לכם את הנתונים, במידה ותרצו להעיר, להוסיף, לשנות, זה יתקבל בברכה, אני לא רואה שינוי בדרך שלכן לעומת דרכו של המשרד.

רענן כהן: לעניין התקציב.

רענן כהן: אנחנו מוציאים היום קרוב ל-60 מיליון שקל: קו חירום ארצי, שמונה קווי חירום אזוריים, 13 מקלטים לנשים מוכות, שני מקלטים לנערות במצוקה, שמונה דירות מקלט, 40 דירות מעבר לנשים או לנערות, כל זה אנחנו מתקצבים ב-35 מיליון שקל, היום זה נמצא בבסיס התקציב.

רענן כהן: אני צריך את עזרתכם לתוספת תקציבית בתוכנית מניעה - 4,563 נשים, טיפול בנשים בקהילה – 5,000 נשים במסגרת 25 מרכזים למניעת אלימות במשפחה.

רענן כהן: עובדים סוציאליים בתחנות משטרה – 11 עובדים סוציאליים.

רענן כהן: 11 מרכזי תמיכה לקורבנות תקיפה מינית.

רענן כהן: בבסיס התקציב היום אנחנו מתקצבים כ-24 מיליון שקלים.

רענן כהן: כל התוכניות שהזכרתי מתוקצבות ב-24 מיליון שקלים, בנוסף, תוכנית ההגנה, מקלטים וכדומה מתוקצבת ב-35 מיליון שקלים.

רענן כהן: הכשרה והשתלמויות עוד 700 אלף שקלים, בסך הכל אנחנו מדברים על כ-60 מיליון שקלים.

רענן כהן: בנוסף, אנחנו נותנים 350 עובדים סוציאליים במחלקות לשירותים חברתיים לנושאים האלה.

רענן כהן: בסך הכל, 60 מיליון שקל פלוס 350 עובדים סוציאליים.

רענן כהן: בתקציב לשנת 2001, התקציב הזה אינו מספיק.

רענן כהן: אני חייב לומר, ישנה אטימות מוחלטת של משרד האוצר, חוסר הבנה ותבונה.

רענן כהן: משרד העבודה והרווחה לא קיבל תוספת של אגורה אחת מעבר למה שהיה בשנת 2000.

רענן כהן: אני מבקש להבהיר את הדברים, קיבלנו את אותו תקציב כמו קודם למרות שהיום יש עלייה בנשים שמצטרפות לטיפול.

רענן כהן: אני יכול לומר לכם, חסרים לנו קרוב ל-900 עובדים סוציאליים, עובדים בתקן, והאוצר מעכב זאת.

רענן כהן: המשמעות של זה, פחות עובדים סוציאליים, יותר אלימות מכיוון שאנחנו לא מסוגלים לטפל.

רענן כהן: לעובדים הסוציאליים אין את היכולת לעמוד בעוצמה הרבה שמוטלת עליהם, אם קודם טיפלו ב-20 איש ביום, היום הם צריכים לטפל ב-100 איש ביום, הטיפול לא יכול להיות נכון בצורה כזאת והנזק שנגרם הוא נזק אדיר.

רענן כהן: אנחנו לא יכולים למנוע את הנזק מכיוון שאין לנו את הכלים לטיפול.

רענן כהן: אנחנו מבקשים להוסיף עוד 48 מיליון שקלים לתקציב.

רענן כהן: אני נותן לכם את כל הגיבוי הנדרש להוספת התקציב, אני פונה אליכן בבקשה, תילחמו, חברת הכנסת יעל דיין היא אישה לוחמנית, יודעת להילחם, אולי היא תצליח להוציא משר האוצר מה שאני לא הצלחתי לעשות, לכן אני פונה אליכן, תעשו הכל על מנת להגדיל את תקציב העבודה והרווחה.

רענן כהן: אני חושב שההשקעה הזאת היא השקעה מאוד חשובה ואני מוכן לעשות הכל על מנת להגדיל את התקציב הזה.

רענן כהן: לנושא הביטוח הלאומי.

יעל דיין: יש מנהל למוסד לביטוח לאומי?

רענן כהן: יש.

יעל דיין: מי מנהל את הביטוח הלאומי?

רענן כהן: זה לא יהיה פרופסור שטסמן, אני מקווה שמנכ"ל הביטוח הלאומי יהיה יאיר יצחקי.

רענן כהן: אני רוצה להוסיף בשורה לוועדה למעמד האישה, במסגרת מינוי הסמנכ"לים, תהיינה יותר מאישה אחת.

יעל דיין: יש בג"ץ שהחליט על זה, בבקשה לקיים את הבג"ץ.

רענן כהן: עוד לא שמעת מה אמרתי, הבג"ץ לא מעניין אותי, אני רוצה לומר שתהיה יותר מאישה אחת במינוי הסמנכ"לים.

יעל דיין: זה היה שברון לב כי כל המערכת המשפטית שעומדת - - -

רענן כהן: אנחנו עומדים לבחור בין חמישה לשישה סמנכ"לים במוסד לביטוח לאומי, אני אומר לכם, תהיה יותר מאישה אחת.

חוסניה ג'בארה: כמה, 50%?

רענן כהן: אם הייתי יכול למנות 50%, הייתי עושה זאת, אבל אני אומר, תהיה יותר מאישה אחת וזה בוודאות.

יעל דיין: היו מועמדות אדירות שניגשו למכרזים, זכו במכרזים, לא מונו, עתרו לבג"ץ, זכו בבג"ץ ובכל זאת נשארו שמונה סמנכ"לים גברים.

יעל דיין: השר אמר, אז היה בג"ץ, נו, היה.

רענן כהן: אגב, לא התעניינתי בבג"ץ, אני יודע על קיומו אבל הוא פחות מעניין אותי כי אני חושב שאנחנו חייבים לתת ביטוי לכוח הנשי לכהן בתפקידים בכירים.

רענן כהן: אני חייב לומר, נפגשתי עם כמה מועמדות, אני לא רוצה לערוך השוואה אבל הן לא פחות טובות מהגברים שפגשתי.

יעל דיין: יש לך במשרד כוח אדם מקצועי בצורה מצוינת - - -

רענן כהן: נכון, כוח האדם הוא מעולה, ראשי אגפים יוצאים מן הכלל.

רונית לב-ארי: וזאת למרות שלא אישה עומדת בראשם.

רענן כהן: עד לתחילת חודש ינואר, תהיה בשורה טובה ואתן תהיינה מופתעות.

רונית לב-ארי: נשפוט לפי התוצאה.

יעל דיין: אתה יודע, חקיקה זה תהליך מתמשך, חוק פרטי, 45 יום, השאלה, יש אפשרות להתקין תקנות בעניין של נשים חד הוריות?

רענן כהן: תביאו לי נושאים שאתם רוצים להקל בהם, אם אוכל מבחינה חוקית להקל, אני אדאג לזה.

רענן כהן: איפה שאוכל לעזור, אני מוכן לשרת.

רענן כהן: אני מאוד מקווה, שהמנכ"ל החדש שיהיה למוסד לביטוח לאומי יעשה את המהפכה שאני מאמין בה.

רענן כהן: בשבוע שעבר אישרתי פתיחת מרכז לאינפורמציה.

רענן כהן: ברחובות פתחנו מרכז כמו בארצות הברית וכמו במדינות הנאורות, למוסד לביטוח הלאומי מתקבלות קרוב ל-4 מיליון פניות בשנה, מדובר ב-4 מיליון פניות אבל 2 מיליון איש.

רענן כהן: על פי ניסיון שערכנו ברחובות, הגענו למסקנה, שאנחנו יכולים לתת תשובות לכל אדם תוך 15-20 שניות טלפונית.

רענן כהן: המענה הטלפוני עונה בכל השפות, אמהרית, אנגלית, רוסית, ערבית, על מנת לתת מענה לפונה.

רענן כהן: זה נותן מענה מהיר לחברה בישראל שתוכל לקבל מענה טלפוני ולא לעבור פיזית במוסד לביטוח הלאומי, שדורש הפסד יום עבודה, המתנה מרובה ובזבוז זמן.

רענן כהן: אני מתכוון לפתוח שני מרכזים נוספים כאלה, האחד באשדוד והשני באופקים.

רענן כהן: למה באופקים?

רענן כהן: אני רוצה גם ליצור מקורות תעסוקה, המענה הטלפוני יכול להינתן גם באשדוד וגם באופקים, את האזרח זה לא מעניין היכן הפקיד יושב, יש לו מספר טלפון שמתחיל ב- 800-1, זה לא מעניין אותו איפה ניתן השירות.

רענן כהן: עם פתיחת המרכזים הללו, נקטין את הפניות למוסד לביטוח לאומי כמעט ב-50%.

רענן כהן: הפונה בטלפון למוסד לביטוח לאומי יקבל את המענה דרך הטלפון בצורה המושלמת ביותר, הכל ממוחשב, ישנה גם סודיות ששומרים עליה, לכל אדם יש קוד על מנת לשמור על הסודיות.

רענן כהן: המבצע הזה נעשה בהשקעה גדולה מאוד.

רענן כהן: היות ולביטוח הלאומי יש לא מעט כספים, צריך להוציאם למטרה נעלה.

רענן כהן: אני נמצא במאבק מתמיד עם שר האוצר על מנת לתת את השירות הטוב ביותר לאזרחי מדינת ישראל, מטרתי היא להקל על תושבי מדינת ישראל, לתת את כל העזרה לכל השכבות במדינה ואני נאבק על כך.

רענן כהן: לפעמים אני מוצא עצמי נאבק בעמדת יחיד מול רבים בנושאים שונים, אבל בנושא שאני מאמין בו, אני הולך אתו עד הסוף.

רענן כהן: אני מקווה שיחד נצליח לעשות הכל על מנת לתת תשובות לאוכלוסיות החלשות ולכל מי שנזקק לנו.

רענן כהן: בכל בקשה או פנייה, אני תמיד מוכן לעזור.

יעל דיין: היה דבר שהוא כאילו קטן וחסר חשיבות, הייתה ועדה מטעם משרד העבודה והרווחה שבדקה את העניין של טבעוני, שרצח, שרף את הילדים.

יעל דיין: הוועדה הזאת סיימה את עבודתה?

מנחם וגשל: כן.

יעל דיין: האנשים המקצועיים שעוסקים בזה חייבים לראות את המסקנות, אני מניחה שהמסקנות גם קשורות בלקחים ובסידורים חדשים, בין אם יש להן עלות או לא, זה היה דבר איום ונורא שנמצא לא רק בזיכרוננו אלא גם במודעות שלנו בשוטף, וכשקורה דבר כזה צריך לראות לאן משם הולכים לפני שחלילה זה ייקרה שוב.

יעל דיין: יש מעון, פנימייה לנערות צופייה.

רענן כהן: אני אמור לבקר שם תוך שבועיים.

יעל דיין: יש שם תור המתנה של כ-200 נערות.

רענן כהן: אני עומד לסייר שם, אם את רוצה להצטרף, בבקשה.

יעל דיין: הוועדה סיירה שם לא מזמן, גם במקלטים וגם בצופייה.

יעל דיין: אני מבינה שבתכנון לבנות בצופייה אגף נוסף.

יעל דיין: יש לנו בעיה בגיל הזה של נערות, לנשים יש מענה, אם לא המקלט הזה אז מקלט אחר, אבל נערות במצוקה, אם הן לא שם, הן ברחוב, בזנות, הן בסמים, הן מתאבדות, לצערי יש גם מקרי התאבדות גם בתוך הפנימייה, אבל זה צריך להיות בעדיפות ראשונה, אישה שצריכה מקלט, מישהו קולט אותה, היא לא נשארת ברחוב, לא היא ולא ילדיה, אבל הנערות האלה בדרך כלל ברחו מהבית, הן נרדפות על ידי סוחרי סמים או זונות, מדובר בחיים ומוות.

יעל דיין: אם יש תוכנית בנייה וזה מתעכב - תוכנית בנייה זה לא רק מבנה, גם תקנים וכדומה – בואו ננסה למצוא משהו חירום שיקלוט לפחות חלק מהממתינות.

מנחם וגשל: אני אענה על השאלה הזאת בשני חלקים.

מנחם וגשל: על החלק השני: הנושא הזה של לתת פתרונות זמניים כבר עלה כמה פעמים, ניסינו אותו, למשל במקלט בירושלים, מי שמתמצא בזה יודע, ניסינו להכניס נערות שצריכות להיות במקלט, הן הרסו את המקלט בלילה אחד, למחרת בבוקר לא היה מקלט.

חיה לאונוב: אתה מדבר על מקלט רות?

מנחם וגשל: כן.

מנחם וגשל: לגבי צופייה, יש החלטה ביחד עם קרן רש"י, אנחנו הולכים להקים אגף נוסף, דבר שאין לו תקדים, בשום מגזר אחר לא עשינו כדבר הזה, אני רוצה גם לומר, שיש לנו את הניסיון, כמו שעשינו במגזר הערבי את המעון לבני מיעוטים, שהקמנו אותו במבנים יווילים, אנחנו מתכוונים לעשות אותו הדבר על מנת שתהליך הבנייה לא יהיה מאוד ממושך, הוא ייקח את הזמן שלו אבל אנחנו כבר נמצאים בעיצומו של התהליך.

יעל דיין: אני רוצה לומר לך שזה אקוטי.

מנחם וגשל: אני יודע.

אירית אומנית: כמה נערות יש בצופייה בזמן נתון?

מנחם וגשל: צופייה קולטת היום 14 נערות באגף המגן, עוד 24 נערות באגף הפתוח, וצופייה תקלוט עוד 24 נערות במגן.

מנחם וגשל: צריך להבין, כשאני מדבר על אגף המגן, טווח הזמן שהן צריכות להיות שם הוא כשלושה חודשים, כלומר, זה נותן פתרון לשנה ועונה בדיוק על המצוקה שאת כרגע מעלה.

יעל דיין: אני שואלת אם אפשר לחשוב על פתרון ביניים?

יעל דיין: מה עושים עם 100-150 בנות שבמשרד כבר אושר הצורך המוחלט לקליטתן בפנימייה?

מנחם וגשל: חשוב לדעת, בנוסף לשני המקלטים שהשר דיווח עליהם, מקלט נוסף עומד להיפתח בדרום בחודש ינואר.

מנחם וגשל: זאת אומרת, מהבחינה הזו אנחנו מכסים כרגע את הצורך.

מנחם וגשל: אני מצטער לומר את הדברים, אין תחליף לעניין הזה בבתים פתוחים בקהילה, פשוט מדובר בנערות אחרות, נערות שאם אתה לא - - -

יעל דיין: ראינו, אבל זה עדיין סיפור הצלחה בסוף התהליך.

יעל דיין: זה כמו עם סמים, מי ששיקמת, שיקמת.

יעל דיין: מדובר בילדות צעירות, מי שמשתקמת הופכת לאזרחית לכל דבר.

יעל דיין: אני מבקשת שתרשום לפניך להעביר לנו את המסקנות של הוועדה שישבה בעניין טבעוני.

חוסניה ג'בארה: שמעתי מהשר, שביקר במעון לנערות במצוקה בנצרת.

רענן כהן: זה ארמון, זה לא מעון.

חוסניה ג'בארה: אני אומרת לך, הייתי שם יחד עם ועדת העבודה והרווחה, שמעתי שיש ביקוש מאוד גדול.

חוסניה ג'בארה: היו שם 24 נערות והמקום בעצם יכול להחיל רק 18 נערות.

רענן כהן: היום יש שם מקום, אין תפוסה מלאה, היום יש בסך הכל חמש, שש נערות.

יעל דיין: האמת היא, שהיום אין מצב שאין מקום.

חוסניה ג'בארה: אני מקווה שלא נצטרך יותר מקומות לנערות במצוקה, אבל אם נצטרך, אנחנו צריכים להיערך לכך.

חוסניה ג'בארה: המקלט לנערות במצוקה במגזר הערבי שונה מאשר במגזר היהודי מכיוון שהתרבות שונה, השפה שונה וכו', לכן חשוב, שהנערות תהיינה במסגרת ששייכת לתרבות שלהן.

חוסניה ג'בארה: לפני כשנה ביקשתי משר העבודה הקודם תקנים לעובדות סוציאליות בבתי הדין השרעיים, יש לנו בעיה מאוד חמורה בבתי הדין השרעיים, כאשר אישה נכנסת לשם היא נמצאת בדילמה, היא מסתכלת ורואה מולה קאדי, מזכיר בית משפט, כולם גברים קשים וקשוחים.

חוסניה ג'בארה: כאשר פניתי לשר העבודה בזמנו הוא גלגל את הכדור לשר הדתות.

רענן כהן: יש לי בקשה, תשלחי פנייה כתובה בעניין על מנת שאביא זאת למשרד וזה יבוא לדיון.

רענן כהן: אני מודע לבעיה, אני חייב לומר, להערכתי, המשרד לא טיפל בזה מעולם כי הוא לא עמד בפני הבעיה או שהתעלם מהבעיה הזו.

רינה בר-טל: בשדולת הנשים יש לנו מודל מאוד יפה של פרוייקט להכשרת נשים בתחום הזה יחד עם עורכת דין ערבייה.

רענן כהן: תעבירו לנו את החומר.

רינה בר-טל: ברצון רב, אני מוכנה להעביר לחברת הכנסת ג'בארה את החומר שיש לנו כדוגמה.

יעל דיין: אני רוצה להוסיף, הייתה הצעת חוק של יוסי ביילין ושלי, שלדעתי עברה אבל אחר כך הייתה בעיה תקציבית, שבבתי הדין הדתיים, הרבניים והשרעיים, תהיינה יחידות סיוע כמו בבית המשפט למשפחה.

יעל דיין: החוק עבר ולא אושר תקציב.

יעל דיין: אני אעביר אליך את החוק ונצטרך לראות איך ליישם אותו.

חוסניה ג'בארה: נושא נוסף שאנחנו סובלים ממנו הוא חוסר בתקנים לעובדות סוציאליות בבתי הספר במגזר הערבי, לא מדובר במקרה אחד בטירה או בטייבה אלא זו תופעה נפוצה ברוב המגזר הערבי בבתי ספר על-יסודי, אין תקנים לעובדות סוציאליות, יש אולי תקן ליועצת, אבל זה גם לא בכל בתי הספר.

חוסניה ג'בארה: היה לי עימות בנושא עם משרד החינוך, משרד החינוך גלגל את הכדור למשרד העבודה והרווחה.

רענן כהן: את מכירה את בייגה שוחט?

רענן כהן: ברצינות, אני נלחם אתו.

חוסניה ג'בארה: אני לא כמו חברת הכנסת דיין, אני לא מסתדרת עם בייגה.

רענן כהן: אני מדבר ברצינות.

חוסניה ג'בארה: דיברתי אתו כמה פעמים בנושא, הוא שומע מצד אחד ויוצא לו מצד אחר.

רענן כהן: אני דיברתי אתו כמה פעמים, אני רוצה שגם אתן תפעילו עליו לחץ.

חוסניה ג'בארה: כבר התניתי את ההצבעה שלי לתקציב בעניין הזה, אבל הוא לא התייחס.

רענן כהן: הויכוח לא אתי אלא עם שר האוצר.

חוסניה ג'בארה: נקודה נוספת, יש לנו בעיה עם הנערות העברייניות הערביות, שמשתחררות מן הכלא.

חוסניה ג'בארה: כאשר הן משתחררות מן הכלא, הן יוצאות לרחוב, אין להן מסגרות מתאימות.

חוסניה ג'בארה: אני מכירה נערה ברמלה שנרצחה ברחוב, המשפחה שלה רדפה אחריה ורצחה אותה, לנערה הזו לא הייתה שום מסגרת מתאימה שהייתה יכולה להיות בה.

חוסניה ג'בארה: ויש מקרים רבים כאלה.

רענן כהן: אתמול הודענו בנצרת, שאנחנו מתכוונים להקים מעון כזה.

רענן כהן: הרי צריכה להיות המשכיות לכל הטיפול שלנו, לכן אתמול הודענו על ההחלטה שנתקבלה במשרד, שאנחנו מובילים הקמת מעון כזה כדי להבטיח את המשך תעסוקתן, צריך למצוא להן תעסוקה, הכשרה מקצועית, על מנת שתוכלנה להשתלב בתוך החברה.

חוסניה ג'בארה: נקודה אחרונה, הצעת חוק שהגשתי והממשלה התנגדה לה, הצעה שבה ביקשתי הכרה במשפחות שבהן נרצחות נשים כמשפחות שכולות מבחינת הביטוח הלאומי.

יעל דיין: חברת הכנסת ג'בארה, ישנו חוק שעבר קריאה ראשונה, שעוסק בנפגעי קורבנות עבירה, הוא חוק מקיף מאוד, הוא עומד לעבור לקריאה שנייה ושלישית, עם תקציב ענק של כל המשרדים הקשורים בזה.

יעל דיין: זה חוק בחקיקה שדואג למשפחות ולקורבנות עצמם, לקורבנות האונס, לטיפול נפשי, לטיפול שיקומי ולכל מה שקשור בזה.

יעל דיין: זה נמצא בהליך מאוד מתקדם.

חיה לאונוב: יש כמה דברים שאני חושבת שהם אקוטיים יותר היום במקלטים, זה הנושא של טיפול בילדים, שצריך לתקצב אותו והוא לא מתוקצב כהגדרה של ילדים בסיכון וכוח אדם.

חיה לאונוב: הנושא של הסדרי ראייה, אני חושבת שצריך לדעת את החלטות הוועדה שהייתה, כך נדע מה אנחנו יכולים לעשות ומה לא יכולים לעשות.

חיה לאונוב: נושא נוסף, נושא של המשך הדרך של נשים ששוהות במקלטים, אין לנו פרוייקטים של אמצע הדרך, של נשים שיוצאות כעבור תקופה של חצי שנה או שנה ממקלט והן חייבות מסגרות המשך בקהילה.

חיה לאונוב: הנושאים האלה לא מתוקצבים על ידי משרד העבודה והרווחה.

רענן כהן: אני חושב שאת לא מכירה את העובדות, הילדים מקבלים טיפול על ידי משרד העבודה והרווחה.

חיה לאונוב: במקלטים לנשים מוכות?

רענן כהן: כן, במקלטים לנשים מוכות, ראיתי בשטח את הגנים לילדים.

חיה לאונוב: אני מדברת על היחס התקציבי.

רענן כהן: אני מתקצב אותם.

מנחם וגשל: הנקודה היא, שהילדים לא מקבלים טיפול מספיק, אבל אי אפשר לומר שהילדים לא מקבלים תקציב.

חיה לאונוב: אמרתי, שהם לא מתוקצבים כראוי.

יעל דיין: אנחנו מדברים על הגדלת הסל.

מנחם וגשל: אני מסכים, צריך להגדיל אותו, אבל השר מבין כאילו הילדים לא נמצאים שם.

חיה לאונוב: לא, הילדים נמצאים יותר מאשר הנשים, הרי כל אישה מגיעה עם כמה ילדים.

חיה לאונוב: העניין הוא שצריך להכיר בטיפול הנדרש לילדים במסגרת המקלט ולא רק לנשים.

יעל דיין: צריך להגדיל את הסל.

רענן כהן: אני מוכן, דברי עם בייגה.

יעל דיין: אנחנו נשב בנפרד עם משרד האוצר ונגיש להם רשימה פרטנית שתכלול את כל הדרישות הללו, אבל צריך לעשות זאת במשותף, אם אנחנו מבקשים להגדיל את סל המקלטים ולעדכן את התעריפים שלא עודכנו כבר כמה זמן, צריך לעשות זאת יחד.

רענן כהן: זה עולה בוועדת הכספים ב-29 לחודש וזה בניגוד להחלטת הממשלה.

יעל דיין: אנחנו נשב עם משרד האוצר ונציג לו את הדרישות הללו.

חיה לאונוב: דירות ההמשך שלנו לא מתוקצבות.

חיה לאונוב: יש דירות שמתוקצבות שלא נשכרות ממשרד השיכון, המשרד מקצה מספר דירות, נשים מקבלות סיוע ממשרד השיכון לנשים יוצאות מקלט והמשך הטיפול שלהן במסגרת הקהילה, שאנחנו כמקלט לנשים מוכות ממשיכות ועושות זאת כי אי אפשר לנתק את האישה מהמסגרת הטיפולית שאליה התחברה בשלב של משבר.

מנחם וגשל: זה נכון.

חיה לאונוב: לכן אני אומרת, חשוב מאוד כן לתקצב את הנושא הזה.

חיה לאונוב: אני מזמינה את השר למקלט שלנו באשדוד - - -

רענן כהן: אני אגיע גם לאשדוד, אני לא משאיר מקום שאני לא מבקר בו.

חיה לאונוב: אני אקח אותך גם לדירת המשך וגם למקלט ותראה את העבודה שאנחנו עושים.

רענן כהן: אתם עושים עבודה נפלאה.

מנחם וגשל: אני רוצה להוסיף בעניין הזה כי לא כל העובדות נמצאות כאן על השולחן.

מנחם וגשל: יש נושאים שבהם יש עדיין חילוקי דעות קונצפטואליים אם צריך או לא צריך, בנושא הזה של דירות המשך אחרי מקלטים, אין חילוקי דעות בין המשרד לבין המקלטים, אנחנו חושבים שצריך לעשות דירות המשך, אנחנו הולכים לפרוייקט ניסויי, שהתחלנו אותו בתל אביב, כבר השנה התחלנו לתקצב את העניין הזה, אנחנו רוצים לראות איך זה פועל על מנת להרחיב את העניין של דירות כאלה.

מנחם וגשל: אנחנו נעשה את כל הדברים שאנחנו מאמינים בהם מקצועית יחד אתכם במסגרת התקציב הנתון לנו לשנת 2001.

מנחם וגשל: זו התשובה כל הזמן, שאם רוצים להרחיב את הפעולות האלה, צריך להגדיל גם את העוגה התקציבית.

מנחם וגשל: אין ויכוח תפיסתי בינינו לביניכם בעניין.

אירית אומנית: כל הזמן אני שומעת על תוכניות הרחבה, הן מוצדקות וצריך אותן, הדרישה המשותפת של כל המקלטים, של כל מנהלות המקלטים וכל הארגונים שמפעילים את המקלטים היא קודם כל להתחיל ולקבל את מלוא הסל הקיים.

אירית אומנית: אם נגיע למצב, שנקבל את מלוא סל השירותים שתוקצב לנו עד עכשיו ולא נצטרך לחפש מימון של 25% מבחוץ, זה מאוד יספק אותנו לשנה הזאת ואחר כך נדבר על העלאת הסל.

רענן כהן: ביקרתי גם בחיפה, דיברתי עם ראש העיר בנושא והקצבתי לזה כסף באופן מיוחד.

רענן כהן: בענייין 25% - זאת לא החלטה שלי, זו החלטת ממשלה.

אירית אומנית: אנחנו מקבלות 75% כולל רשויות, אנחנו רוצות לקבל 100% כמו למוסדות אחרים.

מנחם וגשל: המקלטים שהתחילו את הפעולה שלהם התחילו עם תקציב של 50% המדינה והרשויות המקומיות, ו-50% העמותה.

מנחם וגשל: אחר כך זה עלה ל-75%.

מנחם וגשל: מה שאתם מבקשים כרגע, להגדיל את הנתח ל-100% על חשבון המדינה.

רענן כהן: תאבקו.

אירית אומנית: אדוני כבוד השר, זאת לא פעם ראשונה שאומרים לנו, הויכוח עם שר האוצר.

אירית אומנית: אנחנו יודעות, זו התשובה שהייתה בשנה שעברה וגם לפני שנתיים, השאלה, איך אנחנו מקבלים את מלוא הסל?

אירית אומנית: השינוי הוא שינוי תפיסתי במדיניות הכספית של מה המדינה לוקחת על עצמה ומה היא לא לוקחת על עצמה והיד הולכת ונקמצת בחלק של השתתפות המדינה ברווחה.

אירית אומנית: אני מדברת על התפיסה הכללית, שלא עליה אתה ואני גדלנו במדינה הזאת, פעם זה היה אחרת.

אירית אומנית: אני מחזירה אליך את הכדור, מה עושים עם עוצמת הכוח שיש לאדם אחד, עם תפיסה שהוא שומע מהשטח כולו, שזו לא התפיסה שלנו.

אירית אומנית: השאלה איך מגיעים לטופ הזה, של בייגה וכבוד ראש הממשלה, בתפיסה החברתית שלהם, שהולכת ומציקה לעניים.

רונית לב-ארי: אני מרגישה, שיש לנו שר שמדבר מהבטן, אדם שמאמין בדברים ומדבר מהלב.

רונית לב-ארי: מר וגשל מייצג את המשרד בתחום של מקלטים, לעניינו, יש דיאלוג פתוח ושיתוף פעולה, שלא היה לזה אח ורע בעבר.

רונית לב-ארי: השבוע הרשות יצאה בקמפיין מתקציב הרשות, בשיתוף משרד העבודה והרווחה, בשיתוף ארגוני נשים, על מנת לתת מידע על המרכזים למניעת אלימות.

רונית לב-ארי: החידוש הוא, שהתחייבו בכל יום מתשע עד שתיים-עשרה לענות במרכזים, לא במשיבון אלא אדם יענה, שירות לרווחת הפרט והמשפחה.

רונית לב-ארי: הקמפיין הוא בשיתוף הוועדה, אני חושבת שזה חשוב כהתחלה לקמפיין הרחב שלכם, הפנייה היא רק לנשים.

רונית לב-ארי: אני מבקשת לחזק את בקשתה של יושבת ראש הוועדה, לכנס את הוועדה הבין-משרדית, לתת תשומת לב לנושא מיוחד וזה בנושא נשים שחייבות לעזוב את הארץ מפאת סיכון ממשי לחייהן, דיברתי עם חברת הכנסת ג'בארה, אתמול בערב, חייבת להיות בתוך הוועדה הבין-משרדית ועדה קטנה שתעסוק בנושא הזה.

מנחם וגשל: פתרנו את הבעיה.

רונית לב-ארי: פתרת בעיה נקודתית, אבל יש כאן בעיה בינלאומית.

רונית לב-ארי: צריך לתת את הדעת על כך, לערב את משרד החוץ, את משרד הפנים ויחד לנסות לפתור את הבעיה.

רונית לב-ארי: זוהי בעיה עקרונית, אני מבקשת מהוועדה, לייחד ועדת משנה בנושא הזה במיוחד.

יעל דיין: זה באמת נושא מאוד חשוב כי לנשים האלה אין פתרון אלא להירצח בארץ ולכן מוכרחים להוציא אותן מהארץ.

יעל דיין: כל מקרה כזה זה קריעת ים סוף.

רונית לב-ארי: אני לא רוצה לספר כמה זמן האישה ישבה אצלנו במקלט ואז היא עלתה למדינה הון.

רענן כהן: הצעת הצעה נכונה, שהוועדה תקים ועדת משנה שתטפל בסוגייה הזאת.

רענן כהן: צריכה להיות ועדה שתטפל בבעיות באופן כללי.

אורית עירון: היום אנחנו פותחים קו פתוח לגברים: אל תרים יד, תרים טלפון.

אורית עירון: יש הרבה מאוד פניות של גברים ובעקבות הפניות של הגברים, שזה משהו חדשני, נצטרך גם לתת שירות לגברים האלה.

אורית עירון: לאור התקציבים של המרכזים, צריך לחשוב על הגדלת תקציב המרכזים שלא עומד בדרישות ההולכות וגוברות של האוכלוסייה.

יעל דיין: למרכזי הסיוע?

אורית עירון: המרכזים לטיפול באלימות במשפחה.

יעל דיין: שוב, זה עניין של תקנים.

סימה גורן: אני מייצגת את ארגוני הנשים, שיושבים ברגע זה בדיון על התקציב שלהן.

סימה גורן: אני מוכרחה לומר, שהן כורעות תחת הנטל, אנחנו לא מקבלים סל, לא מקבלים תקצוב של 80%, אנחנו משתתפים במימון של 44% בכל מקלט, לנו יש שני מקלטים, שלושה מרכזים, אנחנו לא מקבלים את התקציב שאנחנו צריכים לקבל במרכזים לטיפול ומניעת אלימות במשפחה.

סימה גורן: אנחנו מטפלים בין 240 ל-300 תיקים כאשר התקצוב הוא ל-160 תיקים, אנחנו לא מקבלים במקלטים את התקצוב המלא, אנחנו מוסיפים קרוב ל-44% ועשינו את התחשיב מספרית, נשלחו מכתבים למשרד העבודה והרווחה - - -

מנחם וגשל: אנשי ויצ"ו היו אצלי.

סימה גורן: נכון, אני יודעת.

רענן כהן: אתמול הייתי בביקור בויצ"ו, בבית ספר בעפולה, פשוט לתפארת.

מנחם וגשל: הנושא של 75% הוא נושא שדיברנו עליו, חבל לדבר עליו שוב, העובדה שאתם מתקצבים יותר מאשר 25% זה מפני שאתם חושבים שאתם רוצים לתת סטנדרטים טובים יותר מאשר הממשלה נותנת וזה בדיוק מה שארגונים צריכים לעשות.

מנחם וגשל: הטענה שלכם, בבסיס שלה, לפי מה שהוצגה בפניי הייתה, שאם אנחנו ניתן את 100% יחד עם הרשויות המקומיות, אז תהיה לכם האפשרות לתת את התגבור, וזה בדיוק הנושא שהעמדנו אותו לפני משרד האוצר.

מנחם וגשל: זה לא עוד פעם ועוד פעם, זה פעם אחת.

סימה גורן: אבל אתם מסתמכים על הרשויות מקומיות, שלמעשה לא ייתנו את התקציב לכך.

לאה אהרונוב: אני רוצה לומר, שהמקלט במגזר הדתי לאומי מסורתי נכנס בתוך התקציב לשנה הבאה, אנחנו מקוות שזה אכן כך.

מנחם וגשל: לאחר בדיקה שעשינו, הודענו, שאין לנו צורך ביותר מקומות, אמרתי את זה גם לשר אתמול, אבל יש צורך ייחודי מבחינת הטיפול בנשים במגזר הדתי לאומי.

מנחם וגשל: אם זה ייכנס לתקציב 2001, כן או לא, אני אגיד לך כשאראה את התקציב.

רינה בר-טל: אני רוצה לשאול שאלה אחת דווקא לגבי הגברים המכים.

רינה בר-טל: האם מרכז נועם ממשיך - - -

רענן כהן: היום אני אמור לבקר שם.

יעל דיין: בכל שנה סוגרים אותו ופותחים מחדש.

רינה בר-טל: לכן אני שואלת.

מנחם וגשל: היה מכרז והוא ממשיך לעבוד.

רינה בר-טל: השאלה שלי בעניין הזה שמתחברת לדברים נוספים שעלו כאן, האם יש בתוכנית להקים דברים נוספים מהסוג הזה?

רינה בר-טל: אני חושבת שכולנו צריכות לכתוב מכתב או להיפגש עם שר האוצר על מנת להזיז ולקדם את הנושאים הללו.

יעל דיין: מדובר בדברים שאנחנו עוסקים בהם יום יום, הדברים שנשארו פתוחים הם לרוב נושאים שנכנסים למסגרת של הוועדה הבין-משרדית בצורה הטובה ביותר.

יעל דיין: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.