הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 216, 2002-10-20 10:50

רן כהן: רבותי ראשי הישובים, אדוני ראש המועצה, חברי חברי-הכנסת.

רן כהן: אנחנו היום במשימת עבודה מאוד נחוצה, מאוד קשה והייתי אומר שגם מאוד חיונית של הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

רן כהן: קיימנו ישיבה ב-3 ספטמבר והבטחתי שאנחנו נבוא לכאן, והנה אנחנו פה.

רן כהן: אני מאוד מודה לכל מי שהכין את היום העמוס והלחוץ הזה.

רן כהן: אני רוצה להקדים ולומר שני דברים.

רן כהן: אני חייב לומר שאנחנו מקיימים את הדיון הזה בהרגשת חירום קשה.

רן כהן: קראתי את כל המכתבים ואת כל חוות הדעת ששלחתם לי.

רן כהן: באנו היום ללמוד את המציאות, שבמידה רבה מאוד אנחנו יודעים את התוצאות שלה.

רן כהן: אני מבקש שכל מי שיתייחס היום לנושא לא ינסה לחלוק על הנתונים.

רן כהן: הנתונים הם שהוגשו 175 תלונות של תושבי הסביבה.

רן כהן: במהלך 99 ימים היתה הכפלה או שילוש של מספר התלונות מתושבי הדרום.

רן כהן: אלה נתונים עובדתיים.

רן כהן: הייתי אומר שגם הרמה של המטרד היא קטלנית.

רן כהן: קראתי גם את הדוחות של הפרופסורים.

רן כהן: עם כל הכבוד, אני רוצה להגיד לפרופסורים שסחרחורת אחת של תושב אחד מבאר-שבע או מירוחם או מישובי הבדואים או מחיילי המחנה הצבאי שנמצא כאן שווה כנגד כל חוות הדעת של הפרופסורים.

רן כהן: אני למדתי אצל פרופסורים ואני מעריך פרופסורים אבל לגורלו של האזרח העניין הבריאותי הוא קריטי הרבה יותר.

רן כהן: אני מבקש, בואו נתיישר על קו אחד.

רן כהן: המטרה היא להגיע לנקודה שלכל תושבי הסביבה בכל דרך ובכל צורה שהיא יהיה אוויר נקי.

רן כהן: לא רק אוויר נקי ממחלות מזהמות, לא רק אוויר נקי ממטרדים אלא גם אוויר נקי מסירחון מתועב.

רן כהן: מותר לתושבי הנגב שיהיה להם הדבר המינימלי והבסיסי הזה.

רן כהן: הדבר השני, אני אומר את זה לחברי הוועדה ולקהל הנכבד, לפנינו שלוש אפשרויות: האפשרות החריפה ביותר היא שהוועדה תחליט, אם אנחנו נראה שאין כאן שום מוצא ושום כיוון אחר, על הקמת ועדת חקירה ממלכתית בראשות שופט בית-המשפט העליון.

רן כהן: זאת סמכות שלנו.

רן כהן: כמו שהוועדה הזאת הקימה בזמנו את ועדת בייסקי וכמו שהממשלה רשאית להקים ועדות חקירה ממלכתיות, גם אנחנו מוסמכים להקים ועדות חקירה כאלה.

רן כהן: אנחנו נדון באפשרות הזאת ונמליץ עליה אם נראה שהמטרד הזה עד כדי כך בוטה, עד כדי כך נמצא בדרך ללא מוצא, עד כדי כך מתמשך.

רן כהן: האפשרות השנייה, היותר קלה אבל גם היא כבדה ביותר, שאנחנו נבקש ממבקר המדינה להכין דוח מיוחד על הנושא הזה של זיהומי האוויר, ואולי גם זיהומים בריאותיים-אקולוגיים של רמת חובב.

רן כהן: האפשרות השלישית היא שאנחנו נמצא כאן פשוט ממצאים מדהימים לטובה, נשתכנע שהדברים נמצאים בשליטה מלאה ושהולכים לסיים את הפרשה הזאת בתוך ימים, תוך שבוע או שבועיים.

רן כהן: אם כך נשתכנע, אנחנו נעשה ישיבת מעקב כל 3-4 שבועות, כולל ביקורים כאן, כדי להיות בטוחים שאכן מה שנאמר לנו מתבצע.

רן כהן: אני רוצה לבקש מכם בקשה.

רן כהן: אני מבקש אותה באמת ובתמים וביושר.

רן כהן: נמצאים פה חברי כנסת מכל הקשת הפוליטית.

רן כהן: עשו לי טובה אחת, אל תנסו למרוח שום דבר.

רן כהן: אני מודיע לכם, אף אחד לא ייצא נקי אם ישנה אשמה אמיתית או ישנה אחריות אמיתית.

רן כהן: מי שינסה למרוח ייצא יותר גרוע ממי שלא ינסה למרוח.

רן כהן: תגידו לנו את כל המציאות הקשה.

רן כהן: אני רגיל מחיי בצבא ובחיים הציבוריים, מהמאבקים הכלכליים והחברתיים, מהיותי שר התעשיה והמסחר שגם דברים מאוד קשים יש לומר, ומתמודדים איתם.

רן כהן: זה עדיף מאשר למרוח.

רן כהן: המריחה לא תעזור לאף אחד כי בלילה הסירחון יעיף את המריחה הזאת לעזאזל והמציאות בשטח תעיד על המצב.

רן כהן: לכן אנא, בואו נדבר על הדברים באומץ לב וביושר.

רן כהן: לוח הזמנים שלנו מאוד צפוף.

רן כהן: הדיון הזה וכל הביקור יהיו פתוחים, אין פה דברים בטחוניים, אולם את הישיבה בסוף נקיים בפורום סגור כדי שהדברים לא יהיו לצרכי הטלוויזיה והתקשורת.

רן כהן: אולי ניתן לצלם ואז נבקש לצאת.

רן כהן: בסוף הדיון נוציא כמובן הודעה של הוועדה.

רן כהן: אנחנו נמצאים כאן בידיך, אדוני יושב-ראש המועצה התעשייתית, אנחנו אורחים שלך.

רן כהן: אנחנו נשתדל לצופף את לוח הזמנים.

רן כהן: בתחילת הביקור תציגו את המבנה של המועצה בפעילותה.

רן כהן: אנחנו כבר מכירים את זה ולכן ראש המועצה יוכל לעשות את זה באופן יותר תמציתי.

רן כהן: לאחר מכן נצא לסיור במעבדות, במתקני הניטור שבמועצה, בבריכות האידוי ובמכון הטיהור הביולוגי.

רן כהן: ועוד לא גמרנו בזה את העבודה, אנחנו נמשיך את הישיבה הזאת בערך עד 13:30-13:45.

רן כהן: בבקשה.

צבי כהן: בראשית דברי הקצרים אני רוצה לברך את יושב-ראש הוועדה ואת חברי הוועדה, חברי כנסת נכבדים, ראשי רשויות, שכנים וכמובן אורחים נכבדים.

צבי כהן: אני חושב שבסך הכל המועצה הזאת מטפלת בנושאים שניכרת להם רמת חשיבות גבוהה מאוד.

צבי כהן: חשוב לנו מאוד שעוד אוזן ועין נוספים מעבר אלינו יראו את הדברים, יבחנו אותם, יאזינו לדברינו ויראו בעצם מה נעשה בתוך רמת חובב.

צבי כהן: אני רוצה להצטרף באופן מהותי לדברים שנאמרו בכניסתכם לרמת חובב.

צבי כהן: גם אנו, אנשי רמת חובב, מחייבים ומחויבים לנגב נקי ומסודר, ולא ברמת הסיסמאות אלא ברמת העשייה האמיתית.

צבי כהן: עשרה קבין של אחריות ירדו לעולם.

צבי כהן: תשעה מהם לקחה המועצה התעשייתית ברמת חובב.

צבי כהן: כמי שעומד בראשה אני רוצה לומר לחברים פה בצורה מסודרת שאנחנו לקחנו אחריות למניעת מטרדי הריח בחודשים אלה באופן מהותי.

צבי כהן: אני מקווה שאת הקב העשירי תיקח החברה לשירותי איכות הסביבה, עם המשרד לאיכות הסביבה ועוד כמה חברות ממשלתיות שחוברים לנושאים הללו.

צבי כהן: חשוב לדעת כי רמת חובב הוא אזור התעשייה המנוטר והמפוקח ביותר במדינת ישראל.

רן כהן: נדמה לי גם שהכי מסריח.

צבי כהן: לכן הוא מנוטר ונמצא תחת קשב ועין באופן שוטף.

צבי כהן: המדינה החליטה על מיקום המפעלים הכימיים האלה, שנמצאים במדבר ולא בסמוך לים או בסמוך לנהר כפי שזה נעשה ברחבי העולם.

צבי כהן: מכאן שהאחריות נופלת לאו דווקא על רמת חובב אלא על האנשים שקיבלו בזמנו את ההחלטה על יציאה לדרך.

צבי כהן: אני רוצה לפרט ולומר כי המפעלים שנמצאים בתחום המועצה עד כה לא דחו כל דרישה כספית למימון כל פעולה או אפשרות לשמירה על איכות הסביבה ועושים את זה בהבנה, בנוסף לכל מה שקשור להשקעות השוטפות, לעמידה בתנאיי רשיון העסק ועמידה בכללי תפעול ושמירה על איכות הסביבה המקובלים בעולם.

צבי כהן: אני מקווה שנוכל להראות לכם את המצגת.

צבי כהן: חלוקת התקציב של המועצה מתחלקת כך ש-77% מהתקציב מושקע בטיפול בשמירה על איכות הסביבה, זה בנוסף לכל מיני תקציבים ותב"רים, דהיינו תקציבים מיוחדים להקמת מתקנים ופעולות הקשורות באופן ישיר ועקיף לאיכות הסביבה.

צבי כהן: בעת כניסתי לתפקיד כיושב-ראש המועצה לפני מספר חודשים, מייד כשנתקלתי באותן בריכות אידוי ברמת חובב החילונו בקצב אינטנסיבי בדיונים, ובהחלטות לאחר מכן, על מנת למצוא חלופות לאותן בריכות אידוי.

צבי כהן: בחודש אוגוסט 2002 החליטה מליאת המועצה ואיתה ועדות איכות הסביבה, ועדות השפכים, המליאה, ההנהלה ולאחר מכאן יושבי-ראש המפעלים המכובדים כי תופסק הזרמת השופכין לאותן בריכות תוך פרק זמן שננקב מראש, מעבר לאותם טיפולים קצרי טווח וארוכי טווח שלגביהם החלטנו, ואת חלקם כבר ביצענו.

צבי כהן: מנכ"ל המועצה יתייחס לזה באופן מקצועי אחד לאחד.

צבי כהן: עוד עלי לציין כי לאחר הפגישה בירושלים בוועדה לענייני ביקורת המדינה המועצה קיבלה על עצמה להקים תחנות ניטור וכי בתקופה הקרובה ביותר תוקם תחנה ראשונה באפרת או בתע"ש, ולאחר מכן נוכל להתקדם בצורה מסודרת על-פי הצעדים שנקבעו במליאה.

צבי כהן: ברשותכם, אבקש את מנכ"ל המועצה לומר מספר מלים בהמשך לדברי.

יוסי זיו: הגשנו לכם חוברת ובעצם הכל כבר מונח לפניכם.

רן כהן: האם הישיבה בסוף תיערך בחדר הזה?

רן כהן: אם יהיה משהו שמאוד יחסר מהמצגת תוכלו להציג אותו לאחר הסיור.

יוסי זיו: ההחלטות האסטרטגיות שנתקבלו הן: ראשית, התכנסות לנתוני התכנון של מכון הטיהור הביולוגי בלוח זמנים קצר, עד אפריל 2003.

יוסי זיו: חשוב לציין שמכון הטיהור הביולוגי נכון להיום עומד בכל דרישות התכנון שלו, קרי: 98% פירוק של החומר האורגני הפריק.

יוסי זיו: זה מעל ומעבר לציפיות.

יוסי זיו: המכון בהחלט עושה את שלו.

יוסי זיו: שנית, הפסקת ההזרמה לבריכות האידוי.

יוסי זיו: תהליך זה מובל על-ידי מנכ"ל לשעבר של המשרד לאיכות הסביבה, פרופ' מרינוב, והוא מחייב תהליך הנדסי מורכב של בחינת כל החלופות.

יוסי זיו: הכוונה היא להאיץ תהליך הנדסי מורכב למשך זמן של שנתיים וחצי ולהשלים את התהליך לאחר שיאושרו ההגדרות של התהליך על-ידי כל הרשויות המוסמכות.

יוסי זיו: לגבי המפקחים על המפעלים: כבר נאמר פה שאנחנו המועצה הכי מנוטרת.

יוסי זיו: בכל מפעל במוצא שלו, בארובות שלו ומסביב לגדרות שלו מבוצע ניטור מאוד איכותי.

יוסי זיו: חלק מהכלים אתם תיראו בהמשך הסיור.

יוסי זיו: לניטור כזה אין אח ורע במדינת ישראל, וגם לא במזרח התיכון: הן לשפכים, הן למים, הן לתת-קרקע והן לאוויר.

יוסי זיו: כל תלונות הריח של האזרחים בסביבה מקבלות מענה מיידי על-ידי ניידת ניטור שיוצאת לשטח ודוגמת את האוויר.

יוסי זיו: כל אזרח וכל רשות מקבלים אחר-כך תשובה מוסמכת ממעבדה מאושרת על-ידי פרופ' יצחק בלקיס, לגבי: א) האם המפגע הגיע מרמת חובב, ב) אם יש מפגע - מה התחולה, מה הריכוז של החומרים.

יוסי זיו: אנחנו מעבירים את המידע לכל דורש ולכל מתלונן.

יוסי זיו: יש לציין ש-40% מתלונות הריח לא באו מרמת חובב, ועל העניין הזה אנחנו מוכנים לחתום.

מרדכי משעני: מאין הם באו אם לא מרמת חובב?

יוסי זיו: בדרך כלל לכל תלונה אנחנו מגדירים במדויק מאיפה המפגע בא לפי ניתוח מטאורולוגי.

יוסי זיו: לפעמים זה מגיע מבריכות החמצון של באר-שבע ולפעמים זה מגיע ממקומות אחרים.

מוטי אביסרור: האם לירוחם זה מגיע מבאר-שבע?

מוטי אביסרור: כל לילה הריחות הללו מגיעים מרמת חובב.

יוסי זיו: כל אזרח שהתלונן קיבל תשובה מדויקת.

יוסי זיו: אם זה מרמת חובב אז אנחנו לוקחים על עצמנו את האחריות ואנחנו בודקים מה זה כולל.

מוטי אביסרור: עוד לא קיבלתי תשובה.

יוסי זיו: אנחנו מתייחסים לעובדות מדויקות.

יוסי זיו: בירוחם רוב המפגעים מגיעים מרמת חובב.

יוסי זיו: נאמר שאנחנו מתכוונים להקים תחנת ניטור ראשונה שתנטר את מורד הזרם השליט באזור.

יוסי זיו: התחנה הראשון תוקם או באפרת, שזה המתקן המזרחי לנו, או בתע"ש.

יוסי זיו: היא תייצג את המטרדים שמפריעים מאוד לאוכלוסיה הקרובה, שהיא האוכלוסיה הבדואית.

יוסי זיו: אחרי שנלמד את התחנה ואת האיכויות של המדידות בה נדבר על המשך.

יוסי זיו: כל נושא הניטור הוא מאוד מקצועי ומאוד בעייתי.

יוסי זיו: לדוגמה, ברמת חובב החליפו את מערכות הניטור שלוש פעמים עד שהתייצבה מערכת ניטור שאפשר לסמוך עליה.

יוסי זיו: זה דבר שהוא כלל לא מובן מאליו.

רן כהן: בוועדה דיברנו על דרישה להקמת תחנות ניטור בישובי הסביבה, כולל בירוחם ובישובים אחרים.

רן כהן: מה התשובה שלכם?

יוסי זיו: אנחנו אישרנו ברמה עקרונית הקמה של תחנה אחת, באפרת או בתע"ש.

יוסי זיו: זה דרום-מזרחית לנו, במורד זרם האוויר השליט פה.

יוסי זיו: זה מייצג את מה שהאוכלוסיה הבדואית בדרך כלל מקבלת.

יוסי זיו: לגבי ההמשך, אנחנו נלמד את התחנה הזאת ואת הבעייתיות שלה, נייצב את המכשירים שלה ונבחן הלאה.

יוסי זיו: יש פה בעיות קשות מאוד גם של האבק שמשפיע על המדידות, גם של הפרשי הטמפרטורות, שהם עד 30 מעלות בין יום ללילה, שפוגעים בכל מכשירי הניטור.

יוסי זיו: כיוון שזה תחנה הרבה יותר רגישה ומדויקת ממה שיש לנו היום ברמת חובב, כי זה במרחק, אנחנו צריכים ללמוד את העניין.

יוסי זיו: אי אפשר ללכת לצעד כולל בבת אחת.

רן כהן: האם אין תחנות ניטור כאלה בעולם?

יוסי זיו: לא.

מרדכי משעני: מה העלות של תחנת ניטור כזאת?

יוסי זיו: מעל 120,000 דולר לתחנה אחת, לא כולל תפעול, רק ההשקעה.

יוסי זיו: קל מאוד לעשות טעויות בעניין הזה.

יוסי זיו: אתה יכול לקנות מכשירים ואחרי חודשיים הם כבר לא יעבדו.

יוסי זיו: זה לא בגלל שהם לא בסדר אלא כיוון שהתנאים המטאורולוגיים פה הם בעייתיים.

טלב אלסאנע: איך התמודדתם עם הבעיה בשנים הקודמות?

יוסי זיו: המדידות היו על גדרות המפעלים עם מכשירים הרבה פחות מדויקים, על-פי הסטנדרטים של תוך מפעלים.

יוסי זיו: בכל תלונות הריח יצאנו ומדדנו שם.

יוסי זיו: כאן מדובר על סוג אחר לגמרי של מדידה.

טלב אלסאנע: כלומר, אתם מודדים על-פי תלונות של אנשים.

טלב אלסאנע: האף של האנשים עצמם הופך להיות בעצם מכשיר הניטור.

יוסי זיו: האף הוא מכשיר המדידה הכי מדויק, ספי הריח של הבן אדם.

מרדכי משעני: כמו שמעסיקים טועם יין, תעסיקו פה מריח מקצועי ...

טלב אלסאנע: לפעמים המריח הזה לא יספיק לדווח, זה הבעיה.

רן כהן: אני יודע שיש לכם תחנת ניטור ניידת.

רן כהן: אני מניח שתחנת הניטור הזאת שווה משהו, כלומר יש לה כללי עבודה שעל-פיהם היא יכולה למדוד.

יוסי זיו: היא יכולה למדוד רק 20 דקות אחרי שמתקבלת תלונה כי לוקח לה זמן להגיע.

רן כהן: בדיוק לכן אני שואל את השאלה.

רן כהן: מדוע אי אפשר שתהיה אותה מתכונת, אותה חוכמה של תחנת ניטור קבועה באותם ישובים ובאותם אזורים שבהם הציבור הוא קורבן של הריחות האלה?

יוסי זיו: התחנה הזאת מתבססת על עבודה ידנית ולא אוטומטית.

יוסי זיו: כשיש בעיה, אנחנו מודדים.

יוסי זיו: תחנות הניטור בדרך כלל מחוברות למערכת מטאורולוגית והן בודקות, חלק בניטור רציף וחלק בניטור לא רציף.

יוסי זיו: אנחנו לא מבצעים ניטור רציף.

יוסי זיו: בכדי להבין את הנתונים באמת צריך תחנה כמו שאנחנו מתכוונים להקים, שהיא תחנה אוטומטית.

רן כהן: אני ממש לא מבין.

רן כהן: אפילו אני מירושלים כבר למדתי שרוב התלונות הן לפנות ערב ובלילות.

רן כהן: יש פה 2,000 עובדים שמתפרנסים מהעניין הזה, שחיים כאן.

רן כהן: מה הבעיה שעוד 5-7 עובדים יעבדו בתחנות ניטור קבועות ויפעילו את זה בשעות שבהן הסבל הזה ניכר?

רן כהן: כל אימת שאני שואל שאלה ממציאים לי עוד ועוד דברים.

רן כהן: אני שואל למה אין תחנות ניטור קבועות.

רן כהן: זה עולה חצי מיליון שקל?

רן כהן: מה התפוקה של רמת חובב?

רן כהן: מיליארד וחצי דולר?

רן כהן: תאמין לי, בתוך שר התעשייה והמסחר לשעבר אני אומר לך, מפעלים שיקרסו בשל הוצאה של 2.5 מיליון שקל הם מפעלים שאין להם זכות קיום.

רן כהן: אני סבור שהם לא יקרסו, גם לא מ-2.5 מיליון דולר.

רן כהן: אז למה לא עושים את זה?

צבי כהן: בכל מקרה קיבלנו החלטה עקרונית לעשות את זה.

רן כהן: מתי?

טלב אלסאנע: את אמצעי הבטיחות האלה היו צריכים להקים לדעתי לפני הקמת המפעלים.

טלב אלסאנע: הקימו את המפעלים ורק עכשיו חושבים ברמה העקרונית.

מרדכי משעני: כמה זמן לוקח להקים תחנת ניטור?

יוסי זיו: תהליך של מכרז ורכישה אורך כ-2-3 חודשים.

מרדכי משעני: האם נוכל להגיד שבינואר תהיה תחנת ניטור?

יוסי זיו: תחנה אחת - כן.

יוסי זיו: עד ינואר תהיה תחנת ניטור בפועל.

צבי כהן: יש החלטה לא ברמה העקרונית אלא ברמת הביצוע.

מרדכי משעני: אמרת שתחנת הניטור תהיה ממוקמת באפרת.

מרדכי משעני: ומה עם ירוחם?

רן כהן: אני כבר קובע שיש מחדל מאז שנערכה הישיבה הקודמת ועד הישיבה הזאת.

רן כהן: ביקשתי בישיבה הקודמת באדיבות ועכשיו אני נוזף בחריפות.

רן כהן: ביקשתי שיהיה קשר בין המועצה התעשייתית לבין ראשי הישובים, שתשבו ביחד ותקבעו לוח מועדים להקמת תחנות הניטור בתוך הישובים.

רן כהן: לא עשיתם את זה.

רן כהן: עכשיו אני אומר לכם, תוך שבועיים תיפגשו עם כל ראשי הישובים באזור, כולל הישובים הבדואים, כולל רשויות מקומיות ורשויות אזוריות.

רן כהן: תוך שבועיים תדווחו לוועדה לענייני ביקורת המדינה ותיתנו לנו תשובה לגבי החלטתכם, מתי יוקמו תחנות הניטור הללו.

רן כהן: אם זה לא יקרה, אנחנו נעביר את התביעה, תוך נזיפה, לממשלה.

יוסי זיו: בנושא השפכים:

יוסי זיו: אנחנו מדברים היום על הקטנת הספיקות של השפכים על-ידי הפניית זרמים.

יוסי זיו: זרם ראשון הוא זרם של מגדלי קירור.

יוסי זיו: אתם תיראו את הפרדס הנסיוני ליד מכון הטיהור הביולוגי.

יוסי זיו: הוא כבר הוכיח את עצמו ולקראת חודש יוני בשנה הבאה בכל זרם הנקז של מפעלי הקירור, שמהווה 20% משפכי רמת חובב, ישקו חורשות באזור רמת חובב.

יוסי זיו: מדובר בעוד 300 דונם של חורשות.

יוסי זיו: בכל מקרה, כל טיפולי המשך שיבוצעו בשפכי רמת חובב יכללו תהליך שלישוני כזה או אחר.

יוסי זיו: אני רוצה להזכיר תהליך שהושקע בו מעל 1.5 מיליון שקל של מחקר ופיתוח, תהליך זיקוק על-ידי התפלה של שפכים, שהוכתר בהצלחה.

יוסי זיו: הוקם פיילוט בהשקעה גדולה מאוד, עם תוצאות מצוינות.

יוסי זיו: כבר לא תיראו אותו כי הוא פורק לקראת השדרוג של מכון הטיהור הביולוגי אבל זאת התמונה שלו.

יוסי זיו: האיכות של המים היתה מעולה, ממש מים מזוקקים.

יוסי זיו: ביקשנו סיוע מהאוצר ומנציבות המים.

יוסי זיו: התשובה שקיבלנו היתה שהם לא מסייעים להשבת מים לתעשייה.

יוסי זיו: מדובר פה על פרויקט בסדר גודל של 10-15 מיליון דולר.

יוסי זיו: ללא ספק הוא יוכל לפתור את הבעיה וגם לחסוך כ-1.5 מיליון קו"ב מים בשנה למדינת ישראל על-ידי סחרור המים בחזרה לתעשייה.

יוסי זיו: האוצר הודיע חגיגית שזה לא כל-כך מעניין אותו.

רן כהן: נשאל אחרי זה את מנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה, שיגיד לנו מה הוא עושה מול האוצר בעניין הזה.

רן כהן: אני בטוח שיש לו תשובה.

יוסי זיו: פעולות שביצענו ושנבצע בנושא איכות הסביבה מופיעות לכם בטבלאות.

יוסי זיו: רוב הנושאים כבר הושלמו.

יוסי זיו: חלק נמצאים בתהליך ולחלק נדרש תקציב מדינה.

יוסי זיו: תקציב מדינה נדרש לנושאים הבאים: קודם כל לשיקום הבריכות הישנות שיצאו כבר מפעולה, בריכות 1-6 שתורמות לא מעט לריח הרע בסביבה; כמו כן לפתרון משלים ומושלם לבעיית השפכים של רמת חובב, או על-ידי זיקוק, או על-ידי הולכה כזאת או אחרת ליעד כזה או אחר, לשימושים כאלה או אחרים.

יוסי זיו: אלה נושאים אסטרטגיים לאומיים שקשורים בתשתיות.

יוסי זיו: אנחנו מבקשים מהוועדה הזאת לסייע לנו על מנת שנוכל לפתור את הבעיה אחת ולתמיד.

יוסי זיו: כל התקציב שאנחנו מבקשים מהממשלה לא מתבטא ביותר מ-60 מיליון שקל בסך הכל, בהוצאה חד-פעמית.

יוסי זיו: ניתן לפתור את הבעיה ב-60 מיליון שקל.

יוסי זיו: אינני חושב שזה סכום גדול מדי.

רן כהן: תודה רבה, ואנחנו בהחלט לעזרתך בעניין הזה.

רן כהן: רשות הדיבור לראש המועצה האזורית רמת הנגב, מר שמואל ריפמן ולמר יעקב טרנר, ראש עיריית באר-שבע.

רן כהן: אחר-כך נצא לסיור.

רן כהן: הדיון יתקיים בשעה 12:30 אחרי שנסיים את הסיור.

שמואל ריפמן: הצוות הקיים של המועצה, מר צבי כהן ומר יוסי זיו, הוא צוות טוב שיודע לעבוד.

שמואל ריפמן: הבעיות של רמת חובב נמשכות כבר שנים רבות ולא התחילו אתמול.

שמואל ריפמן: הבעיות הן בשפכים כימיים, בפליטות בארובות ובאתר הפסולת הרעילה.

שמואל ריפמן: אלה שלוש הנקודות.

שמואל ריפמן: אני חוזר על מה שאמרתי בוועדה.

שמואל ריפמן: ראשית, יש להקים ועדת חקירה ממלכתית שתבדוק את המחדלים וחוסר המקצועיות של המשרד לאיכות הסביבה בכל הקשור לפעילות ברמת חובב.

שמואל ריפמן: יכול להיות שהאוויר נקי ושכולם מרוצים אבל הוא מסריח.

שמואל ריפמן: אין ויכוח על הסירחון.

שמואל ריפמן: הוא מסריח לכולם כל הזמן.

שמואל ריפמן: הדבר השני, וזה גם בסמכות

שמואל ריפמן: כם, הוא לשנות את הרכב המועצה התעשייתית רמת חובב כך שיהיה ייצוג הולם לנציגי הציבור ולא רק למפעלים.

שמואל ריפמן: יותר נציגים לבאר-שבע, יותר נציגים לאנשים מקצועיים.

שמואל ריפמן: היום בעלי המאה הם בעלי הדיעה.

שמואל ריפמן: דבר נוסף, ואולי הוא המרכזי, לחייב כל מפעל לטפל בשפכיו עד לאיכות שפכים הראויים להשקיה.

שמואל ריפמן: כל מפעל חייב להקים בתוך החצר שלו מתקן שמוציא מים נקיים, ואז הוויכוח אם מזרימים את זה לים או מביאים את זה להשקיה באחד מהאזורים יפתר.

שמואל ריפמן: כל מפעל יטפל בשפכים שלו ולא 17 מפעלים יצרפו את המים לאיזה דבר שנקרא בריכות אידוי.

רן כהן: מי קיבל את ההחלטה לאחד את הזבלים של כל המפעלים?

יוסי זיו: זה אושר בשנת 1992.

שמואל ריפמן: דיברת על תחנות ניטור.

שמואל ריפמן: על זה אני לא רוצה לדבר.

שמואל ריפמן: ודבר אחרון, אתר הפסולת הרעילה הוא באחריות מלאה של הממשלה, דהיינו המשרד לאיכות הסביבה.

שמואל ריפמן: אחת הבעיות היא שהיום רוצים להגדיל את האתר.

שמואל ריפמן: ככל הידוע לנו מתקן המבערה לא עומד היום בציפיות המקצועיות שלשמן הוא הוקם.

שמואל ריפמן: המבערה לא שורפת מספיק והיא צריכה שטחים נוספים על מנת לאגום בתוכה את כמויות הפסולת שנצברות.

מרדכי משעני: היא באחריות של המשרד לאיכות הסביבה?

מרדכי משעני: לא של המועצה התעשייתית?

שמואל ריפמן: זה לא קשור בכלל למועצה.

שמואל ריפמן: זה טריטוריה נפרדת.

טלב אלסאנע: אני מבקש שיגידו לנו מה הוא הרכב המועצה.

מרדכי משעני: יש 3 נציגי ממשלה, 3 נציגי הישובים ו-3 נציגים של המפעלים, והמשרד לאיכות הסביבה משקיף.

יעקב טרנר: לפני שיוצאים לסיור אני רוצה לדבר בשם 200,000 האנשים בבאר-שבע ש"נשבר" להם סופית.

יעקב טרנר: כל מי שחושב שסיפורי הניטור יפתרו את הבעיה, פשוט טועה.

יעקב טרנר: יש לנו 200,000 אנשים שהם יחידות ניטור טובות יותר מכל דבר אחר.

יעקב טרנר: לזרוק את הכל על המועצה - זאת אחת הטעויות הגדולות.

יעקב טרנר: זה בכלל לא בסמכות שלהם.

יעקב טרנר: יש כאן עניין של הפסולת הרעילה.

יעקב טרנר: על כך לא המועצה מחליטה אלא מדינת ישראל צריכה להחליט.

יעקב טרנר: יש את אגני השפכים, שלגביהם מדינת ישראל צריכה להחליט.

יעקב טרנר: לפי חוקי מרפי כל מה שיכול לקרות גם יקרה.

יעקב טרנר: כל הדברים שאנחנו חוששים מהם, יקרו.

יעקב טרנר: צ'רנוביל זה אחת הדוגמאות הקיצוניות.

יעקב טרנר: כמו שכל סוג נשק שהומצא בסופו של דבר בא לידי ביטוי, כך כל מה שמחכה לנו ברמת חובב.

יעקב טרנר: לדעתי ההחלטה היא מעבר לרמת חובב.

יעקב טרנר: ההחלטה היא החלטת מדינה, לקחת את אתר הפסולת הרעילה ולהוביל אותו 50-100 קילומטרים דרומה או צפונה מכאן, ולא 11 קילומטר מבאר-שבע.

איתן זמיר: זה יפתור לך את בעיית הריחות?

יעקב טרנר: הזזת אגני החמצון ואתר הפסולת הרעילה בוודאי תפתור את בעיית הריחות בבאר-שבע.

יעקב טרנר: כל מי שמתעלם מזה ומספר סיפורי ניטור, ויחידת ניטור ניידת וכל מיני דברים כאלה - מטעה את הציבור.

יעקב טרנר: את המפעלים תשאירו כאן אבל את כל הדברים שמזהמים ומסריחים ומסכנים קחו מאיתנו, מתחום הדרום המיושב.

יעקב טרנר: מספיק להרעיל את הדרום המאוכלס.

יעקב טרנר: צריכים לשלוח את זה לדרום הריק, זאת צריכה להיות המשימה.

מוטי אביסרור: כשנפגשנו בוועדה אמרתי, ואני חוזר ואומר כאן, שממשלת ישראל החליטה להקים את רמת חובב ואת התוצאות כולנו רואים.

מוטי אביסרור: לא ברור לנו אילו משרדים אחראים על מה שקורה כאן.

מוטי אביסרור: ביקשנו, וגם דרשת שהם יהיו כאן בסיור.

מוטי אביסרור: מי הם המשרדים, או מי המשרד האחראי על המועצה הזאת?

מוטי אביסרור: המועצה הזאת היא בסך הכל אמצעי בהיררכיה הכוללת של משרד או משרדים ממשלתיים שאחראים לכל מה שקורה.

מוטי אביסרור: כולנו עלולים לטעות בתהליכי קבלת החלטות אם לא נחזור לשאלה הטרומית הראשונה הזאת.

מוטי אביסרור: אנחנו כרגע לא מחפשים מי הוא ראש המועצה שיבוא ויציל או יקדם.

מוטי אביסרור: יש לנו ראש מועצה חדש.

מוטי אביסרור: אנחנו רוצים לדעת מי הם המשרדים האחראים, כי אני לא יודע אם לראש המועצה יש את כל הכלים או כל האמצעים לטפל בזיהום האקולוגי, שהוא אסון ברמה לאומית.

מוטי אביסרור: אני חושב שזאת שאלת השאלות, לפני שאנחנו מתקדמים בכלל.

צבי כהן: נמצאים פה נציגים מהמשרד לאיכות הסביבה וממשרד הבריאות.

מוטי אביסרור: בדיון הוועדה לענייני ביקורת אמר יושב-ראש המועצה רמת חובב שהוא לא כפוף למשרד לאיכות הסביבה.

מוטי אביסרור: אני מבקש שהוועדה תאמר לנו מי הוא המשרד או המשרדים האחראים, כי משם אנחנו נוכל אחר-כך להתקדם.

רן כהן: אנחנו הזמנו לישיבה הזאת גם את נציגי משרד הפנים ונמצא איתנו סגן הממונה על המחוז.

רן כהן: הם יצטרכו לתת דין וחשבון בשם המשרד שלהם, ואם הם לא יתנו דין וחשבון פה הם בסופו של דבר יצטרכו לעשות את זה בוועדת חקירה.

רן כהן: אנחנו יוצאים לסיור.

רן כהן: (הישיבה הופסקה בשעה 11:30 והוועדה יצאה לסיור.

רן כהן: הישיבה חודשה בשעה 13:20)

רן כהן: חברי הכנסת, ראשי הישובים.

רן כהן: הכוונה שלנו היא להגיע להסקת מסקנות ואולי לקבל החלטות.

רן כהן: מר איתן זילברגר, הפסקתי אותך באמצע דבריך אז אולי תשלים בקצרה את הדברים.

איתן זילברגר: אלו שני השקפים האחרונים שלצערי מחוסר זמן לא ראינו.

איתן זילברגר: החברה לשרותי איכות הסביבה היא אחת החברות השקופות ביותר כלפי הציבור וכלפי מקבלי ההחלטות.

איתן זילברגר: ראשית, זאת החברה היחידה במדינת ישראל שיש לה פורום ציבורי.

איתן זילברגר: רבים מהגורמים שיושבים פה סביב השולחן הם חברים בפורום, נפגשים אחת לחודשיים, רואים את התקדמות החברה, מעירים הערות ויודעים על התכניות של החברה.

איתן זילברגר: לחברה יש אתר אינטרנט שקוף לגמרי על כל פעילות החברה ועיתון שיוצא אחת לחודשיים.

איתן זילברגר: לחברה יש את האות של ה-responsible care והחברה משתתפת בכל מיני פעילויות קהילתיות.

רן כהן: הגעתי למסקנה שהנושא שלשמו אנחנו כאן בעיקרו פחות נוגע לך והרבה יותר נוגע אל המועצה התעשייתית ולמפעלים.

רן כהן: כל הנושא של זיהום האוויר ויצירת המצב הבלתי נסבל, התנאים שמקשים על אנשים לחיות כאן, לא יוצא מהמפעל שלך.

רן כהן: יכול להיות שאתה זקוק לעוד עזרה.

רן כהן: מה שהמפעל שלך מייצג הוא אולי גם לקח למועצה התעשייתית כדי להבריא את הדברים.

רן כהן: אני מאוד מודה לך.

רן כהן: אני רוצה לשמוע כעת את נציגי התושבים: באר-שבע, דימונה, בדואים, צה"ל, מושבים וקיבוצים.

רן כהן: אתן לכל אחד שתי דקות.

רן כהן: אני מבקש שתדברו באומץ לב ותגידו מה מרגישים האזרחים והחיילים, איך זה משפיע על התפקוד וכדומה.

יעקב טרנר: אני בדיעה - ואני קצת חוזר על מה שאמרתי - שהבעיה היא לא בעיה של המועצה התעשייתית.

יעקב טרנר: אני חושב שבמסגרת מה שיש להם ומה שהם יכולים, והטכנולוגיות הקיימות בעולם, הם עושים הכי טוב שאפשר.

יעקב טרנר: הם לא חשודים ברצון רע, הם לא חשודים עלי בבטלנות.

יעקב טרנר: הבעיה היא מעבר להם, ברמה של החלטות מדינה.

יעקב טרנר: זה מתחיל בכך שהחליטו לתקוע את המוסד הזה שנקרא "רמת חובב" במרחק של 11 קילומטרים מבאר-שבע.

יעקב טרנר: כאן התחילה ההחלטה הקשה.

יעקב טרנר: אבל עוד לא מאוחר לתקן את זה, אם מביאים בחשבון שיש מפעלים ויש אתרי פסולת, ויש להבדיל ביניהם.

יעקב טרנר: בעוד שאת המפעלים קשה מאוד להזיז מכאן, אני גם לא אציע לעשות את זה, אני חושב שאפשר לשפר מאוד את המצב על-ידי הזזת אתרי הפסולת.

יעקב טרנר: אגני החמצון לא יכולים להישאר במקום בו הם נמצאים.

יעקב טרנר: מי שרואה את הצילומים עם הבריכות האדירות, עם אגני השפכים האלה, מבין שרק צרה יכולה לצמוח מזה.

יעקב טרנר: אחת לכמה שנים פתאום יש התפרצות של בקטריות וכיוצא בזה.

יעקב טרנר: אני גם לא בטוח אם האנשים יודעים את כל ההסברים לגבי כל מה שקורה כאן.

יעקב טרנר: מכל מקום, 200,000 תושבים בבאר-שבע - ואני יודע שזה הגיע גם למצפה-רמון, לירוחם ולישובי הבדואים באזור - כולם "אוכלים אותה", בלשון העם.

יעקב טרנר: זה לא רק נחל בקע, שהוא קצת יותר קרוב, אלא גם השכונות הכי מפוארות של העיר באר-שבע.

יעקב טרנר: אנשים סובלים במשך חודשים וסופגים.

יעקב טרנר: זה בלתי אפשרי.

יעקב טרנר: אי אפשר להשתית מערכת חיים, אי אפשר לרצות לגור במקום כזה ולגדל ילדים ולהחליט החלטות אסטרטגיות משפחתיות להמשיך לגור בדרום כשיש מין מכה כזאת שאחת לכמה זמן נופלת עליך בלי יכולת לשלוט על המצב.

יעקב טרנר: הדבר השני הוא אתר הפסולת הרעילה.

יעקב טרנר: אני בטוח שהוסבר היום כמה שזה שמור, כמה שזה מטופח, כמה שיש ניטור ושמירה וכן הלאה.

יעקב טרנר: עובדה שאחת לכמה זמן יש התפרצות, או פיצוץ או שריפות.

יעקב טרנר: למזלנו רק בגלל כיווּן הרוח, שלא נושבת בכיוון לבאר-שבע, לא נגרם אסון גדול מאוד.

יעקב טרנר: אי אפשר לתלות את הכל ברוח ואי אפשר להשאיר הכל למזל.

יעקב טרנר: אין פתרון אלא ברמה של החלטה ממשלתית להעביר את אתרי הפסולת מכאן למקום רחוק.

יעקב טרנר: מה הוא המקום הרחוק?

יעקב טרנר: המקום הריק.

יעקב טרנר: באזור מאוכלס כמו אזור באר-שבע ודימונה וירוחם ואופקים ועומר וישובי הבדואים, אי אפשר להחזיק במרכז הנוכחות של 400,000 תושבים מתקן כזה.

יעקב טרנר: צריך אחת ולתמיד להחליט החלטות אמיצות.

יעקב טרנר: החלטה אמיצה היא לרדת למקום רחוק וריק.

יעקב טרנר: אין דרך אחרת.

יעקב טרנר: לדעתי עד אז אנחנו צריכים להילחם, לא להסכים, לא לוותר ולהקשות על החיים.

יעקב טרנר: אני יודע שמנסים לפתות אותנו בהבטחה שניתן להם רק 50 דונם כדי להמשיך ולחיות כי הם צריכים להמשיך ולשפר את המצב.

יעקב טרנר: אנחנו לא נוותר בשום דבר.

יעקב טרנר: שיתחשבו בנו ולא שאנחנו נתחשב באחרים.

מוטי אביסרור: אחרי שחזרנו מהסיור בעצם כולנו יודעים שהמצב הזה שהורגלנו אליו רק ילך ויחמיר.

מוטי אביסרור: על-פי הנתונים, לא ניתן לטפל בשפכים שיוצאים מפתח המפעלים, כי היום ניתן לטהר רק רבע מאותם שפכים.

מוטי אביסרור: זאת אומרת, העניין רק ילך ויחמיר.

מוטי אביסרור: אני חושב שצריכות להתקבל מספר החלטות, קודם כל כדי לעצור את התהליך הזה.

מוטי אביסרור: אחת היא שיש להביא מיידית את המפעלים להזרמת שפכים רק על-פי רמת היכולת של הטיהור.

מוטי אביסרור: זה פעולה ראשונה מיידית שצריך לנקוט בה.

מוטי אביסרור: הדבר השני, לא לאפשר גידול או תוספת של שום מפעל במקום הזה עד שיהיה ברור לגמרי שיש פה איזה משק סגור שמטפל בקיים.

מוטי אביסרור: מר יעקב טרנר, אני מדבר כרגע על מצב נתון, כשיש לנו מועצה ויש לנו אתר.

מוטי אביסרור: אנחנו מאוד רוצים להעביר את מה שקיים פה למקום אחר, אבל בואו קודם כל נעצור את מה שקורה במקום הזה, את מה שמזהם את הישובים שלנו ואת הערים שלנו.

מוטי אביסרור: זה דבר שני שצריך לקבל לגביו החלטה מיידית כי אחרת העסק הזה יילך ויגדל מיום ליום.

מוטי אביסרור: הדבר השלישי - אני לא יודע איך אפשר לעשות את זה, אבל אפשר לעשות את זה - יש לדאוג מיידית למדוד את רמת הזיהום מהארובות ולמדוד את רמת הזיהום מייד ביציאה מהמפעלים.

מוטי אביסרור: כרגע בזמן שאנחנו יושבים כאן יש תרומה של זיהום שיוצא החוצה מהמפעלים ומזהם גם את האוויר וגם את הבריכות שאותן ראינו.

מוטי אביסרור: אם בירוחם כשהיו 17% אבטלה השר לאיכות הסביבה הטיל צו אישי על מנכ"ל המפעל ולא חשש מסגירת המפעל ומזריקת 300 עובדים החוצה, אני חושב שצריך להיות פה הליך של אכיפה ואחריות אישית בכל הרמות, החל מרמת המפעל והמשך ברמת המועצה וברמת משרדי הממשלה הרלוונטיים.

מוטי אביסרור: גם עליהם חלה החובה כי יש פה זיהום סביבתי.

מוטי אביסרור: אני מעלה את הדברים האלה כי אני חושב שזה השלב הראשון לפני שאנחנו בכלל מתחילים להתקדם, לפני שמתחילים לדבר על מה יקרה הלאה.

מוטי אביסרור: אני חושב שיהיה נכון לחשוב להוציא מכאן את הזיהום, להרחיק את הפסולת למקום אחר.

מוטי אביסרור: מדברים על מהפיכה.

מוטי אביסרור: שמעתי את מנכ"ל המשרד אומר "מהפיכה".

מוטי אביסרור: זאת המהפיכה.

מוטי אביסרור: אם כל מפעל יטפל בשפכים שלו, ואם יוחלט שפה לא מטפלים בשפכים כמועצה אלא מוציאים את זה למקום אחר - אנחנו בטוחים שתהיה כאן מהפיכה.

מוטי אביסרור: זה אולי יביא לרגיעה כלשהי לתושבים שלנו.

מוטי אביסרור: היום התושבים באזור חיים ברמת חרדה גבוהה מאוד.

מוטי אביסרור: יש בירוחם מעל 27% עולים שאומרים: למה הביאו אותנו לכאן, כדי להרוג אותנו?

מוטי אביסרור: יש פה בעיה לא פשוטה ואנחנו לא יכולים להתמודד איתה, איננו יכולים להסביר מה מידת הסכנה מהריחות.

מוטי אביסרור: על-פי הנתונים שאנחנו מקבלים אף אחד לא יודע להסביר מה מידת הסכנה.

חיים בלומנבלט: אני ראש מחלקת תכנון אסטרטגי ותשתיות באגף התכנון בצה"ל.

חיים בלומנבלט: ב-1997 הורה קרפ"ר לפנות מחנה של צה"ל שהיה צמוד לשטח רמת חובב כתוצאה מתלונות ומהצטברות של דברים שנראו לו בעייתיים.

חיים בלומנבלט: צריך לומר בבירור שזה לא היה כתוצאה מאיזה הוכחה בדוקה שיש כאן בעיה בריאותית אבל הצבא החליט לקבל את ההחלטה הזאת ב-1997.

חיים בלומנבלט: בנוסף לכך, אנחנו התרנו לנגוס משטח האש הצמוד לרמת חובב עוד נגיסה לטובת המפעל וכך גם גרמנו להרחקה של החיילים שלנו שמתאמנים בשטח האש מהמקום הזה.

חיים בלומנבלט: יש הוראות קפדניות וברורות שמגדירות כמה שעות וכמה ימים מותר לחייל לשהות באזור הזה.

חיים בלומנבלט: כל זה מתוך מחשבה שיש פה מטרד שאנחנו לא יודעים את מהותו.

רן כהן: אלה שטחי אימונים שאני עשיתי בהם המון תרגילים.

חיים בלומנבלט: עד היום ממשיכים להתאמן כאן.

חיים בלומנבלט: שיהיה ברור, הצבא לא הפסיק להתאמן אולם יש לו רגישות מיוחדת לגבי רמת חובב והנהלים שלו נקבעו בהתאם.

חיים בלומנבלט: כל מי שמכיר את הנגב, כל האזור הזה כולל שטחי אימונים.

חיים בלומנבלט: בוודאי שלא הפסקנו להתאמן.

רן כהן: שמעתי שמספר אימונים הופסקו בגלל שהריחות היו בלתי נסבלים.

חיים בלומנבלט: אני לא מכיר אימונים שהזיזו אותם בגלל שהריחות היו קשים, למעט מה שהסברתי קודם.

חיים בלומנבלט: לפני כ-8 חודשים, בעקבות תלונות חוזרות ונשנות של בסיס חצרים, ששם יש לנו מאפיינים של אוכלוסיה רגילה, מנשים בהריון, דרך ילדים קטנים ועד טייסים, התחלנו לעסוק בזה בצורה יותר אינטנסיבית.

חיים בלומנבלט: הקמנו ועדה בראשותי, בשיתוף פעולה עם המשרד לאיכות הסביבה, עם משרד הבריאות ועם אנשי רמת חובב.

חיים בלומנבלט: אני לא יודע אם התופעה של רמת חובב מזיקה בריאותית אבל אני מאוד מוטרד אם אכן קיימת בעיה בריאותית.

חיים בלומנבלט: אשר על כן תכלית העבודה שלנו לנסות לעשות שני דברים: 1) להגדיר מה הם דברים מזיקים, וגם כאן יש מגוון שלם שאפשר לדון עליו; 2) לעשות ניטור על מנת להבין אם יש לנו בעיה.

חיים בלומנבלט: זה שיש בעיית מטרד ריח ואי נוחות - זה ברור.

חיים בלומנבלט: בשביל זה, כמו שנאמר, לא צריך שום ועדת בדיקה ושום כלום.

חיים בלומנבלט: מה שמטריד אותנו כצבא הוא השאלה האם יש פה נזק בריאותי.

חיים בלומנבלט: אנחנו לא יודעים ואנחנו בהחלט רוצים לבדוק את זה.

חיים בלומנבלט: התקדמנו די יפה.

חיים בלומנבלט: בלי שיתוף פעולה של המשרדים הרלוונטיים והגופים האחרים זה לא היה קורה.

חיים בלומנבלט: בסופו של דבר אני מציע לכולם לא לשכוח - הם אנשי המקצוע.

חיים בלומנבלט: גם כשהצבא מקים ועדה הוא זקוק למשרד לאיכות הסביבה ולמשרד הבריאות על מנת לעשות עבודה מקצועית.

חיים בלומנבלט: העבודה הזאת נמצאת בשלבים די מתקדמים.

חיים בלומנבלט: היו שתי תת-ועדות שאמורות להציג מחר את הממצאים הסופיים שלהן בפני.

חיים בלומנבלט: השלב הבא הוא להגיד איך ניתן לעשות ניטור רציף ומתמשך, לא רגעי ולא נקודתי.

חיים בלומנבלט: בחרנו כפיילוט את אזור חצרים מכיוון שמשם מגיעות רוב התלונות.

חיים בלומנבלט: זה גם נראה הגיוני בעיני מכיוון שזה אזור באר-שבע.

חיים בלומנבלט: אם אנחנו מנטרים בסביבת חצרים אז בוודאי שגם אוכלוסיה של 200,000 נפש בבאר-שבע "תיהנה" מתוצאות אותו ניטור.

חיים בלומנבלט: אנחנו רוצים לקבוע את תצורת הניטור.

מרדכי משעני: על-ידי הניטור אתה רוצה לדעת אם זה מסוכן או לא?

חיים בלומנבלט: כן.

מיקי הרן: צריך לדעת מה לנטר.

מיקי הרן: זה לא כל-כך פשוט.

חיים בלומנבלט: גם בזה דנו.

מרדכי משעני: הריח כשלעצמו הוא לא מסוכן.

מרדכי משעני: אתה רוצה לדעת אם יש לו תופעות לוואי.

חיים בלומנבלט: אמרתי במפורש, אני לא עוסק כרגע באי-נוחות של החיילים, למרות שאני לא יכול להתעלם מכך, אלא אני עוסק בבריאות שלהם.

חיים בלומנבלט: אני גם חושב שהצבא לא צריך לעסוק בתחום בכללותו אלא עליו לעסוק בדבר שמטריד אותו.

רן כהן: את זה אתם תעשו עם המועצה התעשייתית?

מרדכי משעני: הבנתי מאנשי המועצה התעשייתית ששום דבר לא מסוכם.

חיים בלומנבלט: מנכ"ל המועצה התעשייתית היה שותף מלא לדיונים בוועדה בראשותי.

חיים בלומנבלט: כולם מסכימים על הדרך.

רן כהן: אין שום הכחשה ודאית של נזק בריאותי.

רן כהן: קראתי את כל החומר.

רן כהן: אף אחד לא יודע אם אין פה נזק בריאותי מצטבר.

רן כהן: זה עולה בקנה אחד עם מה שאתה אומר.

חיים בלומנבלט: השלב הבא הוא להגיד איך מנטרים ואת מה מנטרים.

חיים בלומנבלט: להבנתי אפשר להגיע להסכמה על התצורה הזאת, זה השלב הראשון.

חיים בלומנבלט: לאחר מכן מגיעים לשאלה של הכסף, כמה מאות אלפי דולרים.

חיים בלומנבלט: נאמר פה שתהיה תחנת ניטור אחת.

חיים בלומנבלט: לטעמי זה לא מספיק.

חיים בלומנבלט: אני מדגיש שני דברים: צריכה להיות יותר מתחנת ניטור אחת להבנתי, וצריך להיות ניטור רציף ומתמשך.

רן כהן: סיכמנו, וראש המועצה הודיע שזה מקובל עליו, שיוקמו תחנות ניטור בישובי הסביבה.

רן כהן: לא מאות אבל בכל אחד מישובי הסביבה, וגם מחנה חצרים ראוי להיות ביניהם.

חיים בלומנבלט: אם יושב-ראש הוועדה ירשה, אנחנו ממליצים, היות ואנחנו בשלבים מאוד מתקדמים וזה עבודה משותפת, לעשות את הפיילוט על אזור חצרים.

חיים בלומנבלט: מהפיילוט הזה אפשר יהיה ללמוד הרבה, להסיק מסקנות ואז לעשות תפוצה נרחבת של הניטור הזה.

חיים בלומנבלט: אנחנו נעשה ניטור ביולוגי (בדיקות דם) בבסיס חצרים מתוך ניסיון לראות אם יש נוכחות של חומרים כאלה או אחרים.

חיים בלומנבלט: זה יקרה בחודש הקרוב, אני מקווה.

חיים בלומנבלט: ודבר נוסף, אני חושב שהניטור, גם אם הוא ממומן על-ידי המועצה התעשייתית רמת חובב, צריך להיות בהפעלה ובשליטה של המשרד לאיכות הסביבה.

חיים בלומנבלט: בשל שאלות של ניקיון ציבורי ראוי שמי שיבצע את הניטור לא יהיה זה שמנטרים אותו.

חיים בלומנבלט: המשרד לאיכות הסביבה נראה לי הגוף המתאים.

בת-שבע אפרים: כאשר מדברים פה על ישובי לווין באזור רמת חובב אני חייבת לומר שלא התקדמנו בישובים שלנו.

בת-שבע אפרים: אנחנו תמיד שם, מעל חמישים שנה.

בת-שבע אפרים: לדעתי רמת חובב היא המרחיבה את שטחה.

בת-שבע אפרים: מועצה אזורית בני שמעון כוללת 8 קיבוצים ו-4 מושבים.

בת-שבע אפרים: נאמר פה כבר שיש תלונות מבסיס חצרים, וזה אותו דבר גם לגבי קיבוץ חצרים.

בת-שבע אפרים: אני נולדתי במושב באזור הזה - אני הבת הראשונה של המושב - וילדי יגדלו שם.

בת-שבע אפרים: כולי תפילה שנוכל להמשיך לחיות שם כי אנחנו צריכים איזה דבר שאפשר יהיה להיאחז בו.

בת-שבע אפרים: אני לא רוצה להזכיר את החקלאות, שכידוע לכם אנחנו נפלטים ממנה החוצה.

בת-שבע אפרים: אני מגיעה לנושא המחקרים.

בת-שבע אפרים: עד עכשיו דיברו על אלרגנים ועל כל מיני תופעות לוואי, מחלות כאלה ואחרות.

בת-שבע אפרים: על מה התבססו?

בת-שבע אפרים: על המחלות שהגיעו לכאן בעקבות החקלאות.

בת-שבע אפרים: החקלאות נגמרה.

בת-שבע אפרים: אנשים הפסיקו לגדל פרחים לייצוא מכיוון שהם נשאו אלרגנים וזה לא היה לטובת ילדינו.

בת-שבע אפרים: לכן אני אומרת, צריך את שיתוף הפעולה שלכם, כפי שהוצע פה.

בת-שבע אפרים: לא מספיק הטיפול של קופת-חולים, שחושבת שאולי צריך להתמקד בבעיות הבריאות האופייניות לאזור.

בת-שבע אפרים: אני לא רוצה להאשים, אבל לאור מה שראינו ושמענו ברמת חובב יש דברים שבאמת צריך בהם שיתוף פעולה.

בת-שבע אפרים: לכן אני פונה אליכם בבקשה: כאשר נציגי רשויות יהיו חברים במליאה, גם אנחנו במועצה האזורית בני שמעון רוצים להיות שותפים.

רן כהן: מגיע לכם בהחלט.

רן כהן: אדוני מנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה, האם אתה רוצה לדבר כעת?

שמואל הרשקוביץ: אני מבקש לסכם מהזווית המקצועית שלי.

שמואל הרשקוביץ: תרשה לי רק ללכת בכיוון הפוך.

שמואל הרשקוביץ: אני הולך לקצה ואחזור אחורה.

שמואל הרשקוביץ: אני חושב שהעיסוק בניטור כזה או אחר, בהרכב מועצה כזה או אחר, הוא לא רלוונטי לגבינו בשלב הזה.

שמואל הרשקוביץ: מה שיותר חשוב הוא איך לפתור את הבעיה הכוללת של הזיהומים באזור המועצה התעשייתית רמת חובב.

שמואל הרשקוביץ: זאת המטרה וזאת הבעיה.

שמואל הרשקוביץ: זה שיש לנו פתאום ריחות חריפים בכל הסביבה מסביר למה לא צריך יותר תחנות ניטור.

שמואל הרשקוביץ: העובדה היא שיש ריחות, יש זיהומים.

שמואל הרשקוביץ: ברור לגמרי שהתחנות יוסיפו לנו רק אינפורמציה שבמילא כבר ידועה לנו.

שמואל הרשקוביץ: אנחנו לא צריכים הוכחה שזה מגיע לחצרים ולא צריכים הוכחה שזה מגיע לירוחם.

שמואל הרשקוביץ: זה רע איך שזה לא מגיע ולאן שזה לא מגיע.

רן כהן: הבעיה היא שיש מחלוקת שאף אחד לא יודע מאין זה בא.

חיים בלומנבלט: יתכן שזה מזיק ולוקח חמש שנים למצוא את הגורם המזיק.

שמואל הרשקוביץ: בואו קודם כל נבין את הבעיה.

שמואל הרשקוביץ: היום אני לא צריך הוכחות שיש כאן בעיה ושזה גורם למשהו, ובזה נגמר הסיפור מבחינת ההוכחה.

שמואל הרשקוביץ: כלומר, תהליך ההוכחה כרגע הופך להיות משני לצורך העניין כי ברור שיש זיהום מרמת חובב.

שמואל הרשקוביץ: השאלה היא איך פותרים את הבעיה המורכבת והלא פשוטה הזאת.

שמואל הרשקוביץ: הפתרון באמת מחייב שיתוף פעולה של כל הגורמים.

שמואל הרשקוביץ: מדובר כאן בתעשייה שמעסיקה אלפי אנשים.

שמואל הרשקוביץ: קל מאוד להגיד: בואו נזיז את הטיפול בפסולת למקום אחר.

שמואל הרשקוביץ: במקום אחר תהיה בדיוק אותה בעיה.

שמואל הרשקוביץ: הפתרון הוא לא להזיז כלום.

שמואל הרשקוביץ: עלינו להתמודד עם התופעה הזאת כמו במדינה מודרנית מתוקנת.

שמואל הרשקוביץ: בעולם מעסיקים ומפעילים מיליוני אנשים בתחום של מפעלים כימיים ופותרים את הבעיות של הביוב.

שמואל הרשקוביץ: האם בגרמניה זה לא נפתר, בהולנד זה לא נגמר, בשבדיה זה לא נגמר?

שמואל הרשקוביץ: הכל נגמר, מטופל כמו שצריך וממילא אפשר לחיות עם העניין הזה.

שמואל הרשקוביץ: המטרה צריכה להיות לחיות עם העניין נכון ובריא, ואת זה אפשר לעשות.

שמואל הרשקוביץ: זה עולה כסף.

שמואל הרשקוביץ: אנחנו במשרד לאיכות הסביבה מבינים שהבעיה הזאת צריכה להיפתר.

שמואל הרשקוביץ: לכן בתחילת חודש אוקטובר זימנתי אלי אנשים, מעבר לכל התהליכים שעשה המחוז שלנו כאן ומעבר לכל התהליכים שנעשו לאורך השנים מול המועצה התעשייתית, וביקשתי לסכם מספר דברים.

שמואל הרשקוביץ: אני, ברשותכם, אעבור דבר, דבר, כי זה נוגע מאוד לדברים שעלו פה היום.

שמואל הרשקוביץ: קודם כל לפתרון לבעיית הריח: ברור לנו לגמרי שתופעת הריח צריכה להתחסל.

שמואל הרשקוביץ: לא בדיוק יודעים מה המקור של הריח ולמה זה קורה אבל בעיית הריח הזאת צריכה להסתיים.

שמואל הרשקוביץ: אנחנו מבינים היום שכדי להתמודד עם העניין הזה יש חלופות שונות, החל ממומחים כאלה ואחרים, עבור דרך סוגייה של קירוי, שזה דבר שנשמע חצי מטורף אבל הוא פתרון אמיתי.

שמואל הרשקוביץ: הקירוי יכול לפתור את הבעיה של פליטת גזים לאוויר החופשי, להעביר אותם דרך מסנן כזה או אחר וליצור מצב שהאוויר כאן יהיה נקי, אוויר שאפשר לנשום אותו.

שמואל הרשקוביץ: במדינת ישראל יש לנו מתקנים מאוד איכותיים.

שמואל הרשקוביץ: פניתי ודיברתי עם נשיא הטכניון, עם נשיא מכון וייצמן ועם מנהל המכון הביולוגי בנס ציונה.

שמואל הרשקוביץ: ביקשתי מהם להיכנס לנושא הזה באופן חריג ויוצא מן הכלל, מחוץ לכל מעגל העשייה שבוצע עד היום, כדי להתמודד עם בעיית הריח בבריכות.

שמואל הרשקוביץ: אנחנו מחפשים פתרון מיידי, מהיר ודחוף, לא לחכות לשום דבר אחר.

שמואל הרשקוביץ: לשמחתי הם נענו לאתגר הזה וכולם מכינים כרגע את הצוותים.

שמואל הרשקוביץ: תוך יום-יומיים העסק יהיה מאורגן ונביא אותם אל מר יוסי זיו, מנכ"ל המועצה.

שמואל הרשקוביץ: מר יוסי זיו כבר הגדיר את הבעיות ואת הממצאים עד היום כדי שלא נמציא את הגלגל מחדש.

שמואל הרשקוביץ: הם לומדים מה נעשה ולהערכתי נקבל פתרון מהיר מאוד, תוך שבועות בודדים.

שמואל הרשקוביץ: אני קבעתי לוח זמנים אולם אני לא אפרט אותו כעת.

רן כהן: אדוני המנכ"ל, בכל זאת תן לנו מושגים של זמן.

מרדכי משעני: מתי לא יהיה ריח?

מרדכי משעני: אני עכשיו לא מדבר על הסיכון הבריאותי, אני מדבר רק על הריח.

שמואל הרשקוביץ: כדאי לזכור שהריח הוא פונקציה של טמפרטורה בסביבה.

שמואל הרשקוביץ: כאשר הטמפרטורה יורדת גם רמת הריח יורדת.

שמואל הרשקוביץ: בחורף לא יהיו ריחות כמו שהיו בקיץ הגדול הזה, חד משמעית.

שמואל הרשקוביץ: ב-17 באוקטובר הציגו אנשי המועצה התעשייתית לד"ר מיקי הרן, סמנכ"לית בכירה לתעשיות במשרד, כיווני פעולה מסוימים.

שמואל הרשקוביץ: לא בטוח שחידשו לנו הרבה אבל סיכמנו תהליך וקבענו שאנחנו רואים את החורף הנוכחי כיעד לטיפול ולסיום המפגע הזה.

שמואל הרשקוביץ: כלומר, מדובר על טיפול בחומרים הכימיים, טיפול מיוחד כזה או אחר שהמומחים יציעו לנו, ויש גם אופציה של קירוי.

שמואל הרשקוביץ: בכל מקרה, בתום תקופת החורף אנחנו מצפים לעמוד עם פתרון כזה או אחר לבעיה.

שמואל הרשקוביץ: אם לא יהיה שום פתרון קונבנציונלי אפשרי, הבריכות האלה תקורינה.

שמואל הרשקוביץ: כך קבענו, כך סיכמנו וכך יהיה.

שמואל הרשקוביץ: אחרת, המערכת הזאת פשוט תיסגר כאן.

שמואל הרשקוביץ: אי אפשר יהיה להמשיך ולחיות כאן במצב כפי שהוא היום.

רן כהן: אני צריך להחליט בסוף הישיבה הזאת אם אני הולך על ועדת חקירה, על דוח מיוחד של מבקר המדינה או על המלצה אחרת.

רן כהן: בשביל לקבל החלטה, אני צריך לקבוע לי לוח זמנים.

רן כהן: אני רוצה להבין מה יקרה בחודש הקרוב, עד אמצע חודש נובמבר, מה הדברים שאתם מארגנים.

רן כהן: מתי אתם מכניסים את הטכניון, את מכון וייצמן ואת המכון הביולוגי לתמונה?

שמואל הרשקוביץ: תוך ימים ספורים.

שמואל הרשקוביץ: בשבוע שעבר קיימנו שיחות אינטנסיביות כדי לסגור את הצוותים.

שמואל הרשקוביץ: אלה מכונים שאני דוחף לתוך העניין הזה והם נענו בזריזות.

שמואל הרשקוביץ: תוך ימים ספורים הם יכנסו כאן לעבודה מול המועצה ויעסקו בעניין הזה באופן שוטף.

שמואל הרשקוביץ: קבענו לוח זמנים לפיו עד תום החורף הזה יהיה פתרון לבעיית הריחות.

שמואל הרשקוביץ: ככל שהטמפרטורה תרד יהיה פה פחות ריח רע והמפגע לא יהיה בהיקף הסביבתי הנרחב כפי שהיה עד עכשיו.

שמואל הרשקוביץ: גם אם לא ימצא פתרון, גם אם אף מומחה לא יציע פתרון לבעיות האלה, ויש אכן סיכוי קלוש שלא יימצא פתרון - הבריכות האלה תימצאנה מְקוּרוֹת בסוף החורף ויועמדו ארובות שבהן הגזים יסוננו.

שמואל הרשקוביץ: אנחנו לא נסכים להשאיר את המצב כמו שהוא.

קריאה: ואיך יהיה אידוי?

יוסי זיו: אין פתרון לשפכים.

יוסי זיו: האידוי הוא התנאי.

שמואל הרשקוביץ: זה הפתרון שיהיה אם לא תימצא שום דרך אחרת להתמודד כימית עם הבריכות האלה.

שמואל הרשקוביץ: שואלים אותנו מאיפה הכסף לפרויקטים כאלה.

שמואל הרשקוביץ: אמרתי לך קודם ואני גם אומר כעת, השיטה האמריקאית מדברת על מודל מאוד מעניין: חברות שמזהמות ומרוויחות בזמן הזה הרבה כסף הן שצריכות להחזיר את הכסף לתושבים באמצעות פתרונות לזיהום שהן יצרו.

שמואל הרשקוביץ: אנחנו חושבים שזה נכון, צודק והוגן, וכך צריך לעשות כאן.

שמואל הרשקוביץ: זאת היא עמדת המשרד לאיכות הסביבה ועמדת השר לאיכות הסביבה ואני חושב שאכן צריך לנקוט בצעדים האלה.

שמואל הרשקוביץ: כמו שלמדת כבר בסיור, מדובר פה על עומס ביולוגי.

שמואל הרשקוביץ: מכון הטיהור מסוגל לטפל ב-5 או 5.5 טון.

שמואל הרשקוביץ: לא יכול להיות שיהיה פה גידול דרמטי שמגיע קרוב ל-22 טון כאשר ידוע מראש שהמערכת לא מסוגלת לטפל ביותר מ-5 טון.

שמואל הרשקוביץ: לכן ביקשנו מהמועצה להתכנס עם המפעלים ולהוריד אותם לרמה המותרת, עד 5 טון ולא יותר מזה.

שמואל הרשקוביץ: אחרת, אנחנו לא נהיה מסוגלים להתמודד עם זה.

שמואל הרשקוביץ: אמרו לנו שזה מחייב כל מיני התייחסויות.

שמואל הרשקוביץ: אמרתי: רבותי, על המפעלים לעשות כל מיני תהליכים.

שמואל הרשקוביץ: "טבע" הולך לכיוון אחד ויוריד חלק מהעומס, חברה אחרת תעשה עוד משהו בעניין הזה, אבל העיקרון הוא שצריך לרדת בכמות המזהמים האלה, מהעומס הביולוגי הזה כדי להבטיח את יכולת העבודה הנכונה של מכון הטיהור הביולוגי.

שמואל הרשקוביץ: הדבר הזה גם הוא יוצג לי ב-10 בנובמבר במהלך פגישת עבודה שסיכמנו עליה.

שמואל הרשקוביץ: נקודה נוספת, אני מוכרח לומר שמאוד לא אהבתי את העובדה שאני מקיים אצלי במשרד ישיבה וקורא בעיתון למחרת בבוקר שהפתרון הוא הפתרון הימי.

שמואל הרשקוביץ: מאוד לא אהבתי את זה, הערתי על כך באותה ישיבה ואני חוזר ומעיר גם כאן.

שמואל הרשקוביץ: לא נראה לי שאנחנו יכולים לקבל בצורה מסודרת החלטה שפתרון ימי הוא הפתרון בה"א הידיעה.

שמואל הרשקוביץ: יתרה מזה, לא רק שהוא לא הפתרון.

שמואל הרשקוביץ: הרבה לפני זה יש פתרונות נוספים שצריך להציע ולבחון לפני שמדברים על הפתרון הימי.

שמואל הרשקוביץ: ביקשנו מהמועצה להציג ב-10 בנובמבר פתרונות אפשריים ברמה שאינה כוללת את הפתרון הימי.

שמואל הרשקוביץ: הפתרון הימי הוא האחרון, רחוק.

שמואל הרשקוביץ: אם מדובר במים מזוקקים שיכולים להיות טובים גם להשקיה וגם לשתייה, לא בטוח שכדאי לשלוח אותם לים.

שמואל הרשקוביץ: כדאי להשתמש בהם במקום אחר, במתקני קירור או בדברים אחרים, אולי גם כמי שתייה.

שמואל הרשקוביץ: בכל מקרה, גם בתהליך כזה לאחר זיקוק נוצרת בוצה ויש צורך לטפל בבוצה הזאת.

שמואל הרשקוביץ: הדברים האלה לא פשוטים.

שמואל הרשקוביץ: זה לא שאתה שולח הכל לים באשקלון ונגמר העניין.

שמואל הרשקוביץ: אנחנו לא מקבלים את הפתרון הזה וגם לא רוצים לראות אותו כפתרון הראשון והמוביל בעניין הזה.

שמואל הרשקוביץ: לכן קבענו שנראה קודם כל פתרונות יבשתיים ואז נתייחס.

שמואל הרשקוביץ: נושא ניטור האוויר: ניטור האוויר הוא בדיוק הסוף של התהליך.

שמואל הרשקוביץ: בשביל מה אני צריך ניטור אוויר כעת?

שמואל הרשקוביץ: אני יודע שזה מסריח, אני יודע שיש בעיה, אני יודע שיש כאן זיהום.

שמואל הרשקוביץ: צריך לזכור שניטור האוויר עושה את העבודה רק בערבון מוגבל.

שמואל הרשקוביץ: למה?

שמואל הרשקוביץ: מכיוון שקודם כל יש פער זמן בין האיתור והניטור לבין התגובה שנותנים לאנשים.

שמואל הרשקוביץ: בסדר, נשמת עכשיו גז מסוים ואתה יודע שהוא קיים.

שמואל הרשקוביץ: אז מה קרה?

שמואל הרשקוביץ: מה תעשה עם התוצאות?

שמואל הרשקוביץ: אתה לא יכול לעשות עם זה שום דבר.

שמואל הרשקוביץ: אני חושב שטוב לעשות ניטור בשביל להרגיע את הציבור, בשביל שהציבור יידע מה קורה אבל עניינית, הכסף כולו צריך להיות מושקע בפתרון הבעיה האמיתית.

שמואל הרשקוביץ: אין לי שום בעיה עם הניטור, כזה או אחר.

שמואל הרשקוביץ: אשמח מאוד אם יהיה ניטור, ואני אעזור שיהיה ניטור, אבל אני חושב שמבחינתנו הניטור לא צריך להיות חלק מהשלב הראשון של הטיפול כי קודם כל צריך לפתור את הבעיה.

שמואל הרשקוביץ: השאלה היא מה יקרה עם הבריכות האלה.

שמואל הרשקוביץ: הבריכות האלה הן פרי טכנולוגיה שהיתה ידועה משנת 1972 והלאה.

שמואל הרשקוביץ: היום אנחנו יודעים על פתרונות אחרים שצריך לעשות אותם.

שמואל הרשקוביץ: אי אפשר להמשיך בפתרון הזה של בריכות אידוי.

שמואל הרשקוביץ: זה תהליך רב שנים ולכן השלב הראשון הוא פתרון בעיית הבקטריות והריחות ופליטת הגזים, והחלק השני הוא הטיפול בכל התהליך שקורה כאן.

שמואל הרשקוביץ: אני בטוח שראיתם במהלך הביקור הקצרצר הזה את החברה לאיכות הסביבה, את צורת העבודה היסודית, הסיסטמטית והמקצועית שלה.

שמואל הרשקוביץ: לא שאין חריגים, לא שאין תקלות.

שמואל הרשקוביץ: מי שעובד, נתקל בתקלות ובחריגים.

שמואל הרשקוביץ: אבל זה דוגמה להתייחסות רצינית.

שמואל הרשקוביץ: כשדיברתי על מהפיכה התכוונתי לכך שהמפעלים יטפלו במקורות שלהם, במוצא שלהם בצורה יסודית, בכל מה שיש להם ובכל מה שיוצא.

שמואל הרשקוביץ: יכול להיות שאנחנו במקביל חייבים לקחת את המודל של החברה לאיכות הסביבה ולהפעיל אותו על המועצה.

שמואל הרשקוביץ: עלינו לבנות מועצה שתוכל לתת מענה מקצועי אמיתי כלפי המפעלים.

שמואל הרשקוביץ: אני רוצה להגיד לכם עוד משהו, אחרי שנפתור את כל הדברים האלה אפשר יהיה להביא לפה עוד 4-5 מפעלים ולהגדיל את כושר העבודה של תושבי האזור.

שמואל הרשקוביץ: בסך הכל זאת תעשייה שמכניסה הרבה כסף למדינה וצריך לחזק אותה, לא צריך להרוס אותה.

בלהה גבעון: אני חושבת שהבעיה היא לא רק הריח אלא גם זיהום מים וזיהום קרקע.

בלהה גבעון: צריך לטפל גם בכך.

בלהה גבעון: לגבי הנושא של ועדת חקירה: ועדת חקירה צריכה לבדוק מה היה פה עד עכשיו, למה הגענו למצב הזה.

בלהה גבעון: המצב הזה לא נולד כשמר שמואל הרשקוביץ הגיע למשרד.

בלהה גבעון: לכן צריכה לקום ועדת חקירה כדי לבדוק ומישהו צריך לתת את הדין.

בלהה גבעון: זה דבר אחד.

בלהה גבעון: דבר שני, ניטור רציף בארובות חייב להיעשות, בדיוק כמו ב"אקוסטון".

בלהה גבעון: במשרפה ב"אקוסטון" ברגע שהזיהום עולה מעל רמה מסוימת ה"קלאפה" סוגרת את המפעל, וכך זה צריך להיות.

רן כהן: מקובל עלי הצורך בניטור רציף בארובות ולדעתי גם צריכות להיות תחנות ניטור בישובים - ואני חולק בכך על מר שמואל הרשקוביץ.

רן כהן: יש דברים שההתרעה עליהם לא צריכה להיות דרך האף.

בלהה גבעון: זה לא שייך.

בלהה גבעון: ניטור רציף בארובות סוגר את הייצור, זאת הכוונה שלי.

משה טייג: שמענו היום עוד מנכ"ל חדש, ובעוד עשר שנים נשמע עוד מנכ"ל חדש.

משה טייג: הבעיה היא כסף, כסף, כסף.

משה טייג: בוועדה קודמת קיבלו פה מיליוני שקלים.

משה טייג: אז מה עשו?

משה טייג: עוד בריכות אידוי.

משה טייג: רבותי, שמעתם כמה "אם" יש.

משה טייג: הפתרון הוא רק להחזיר את הטיפול בביוב למפעל.

שמואל הרשקוביץ: בסדר גמור, זה מה שאמרנו.

משה טייג: אמרתי שהמכון הביולוגי לא יעבוד, והוא אכן לא עובד כשורה.

משה טייג: כבר עשר שנים אני מדבר על כיסוי כל הבריכות.

רן כהן: עזוב את העבר.

משה טייג: בעקבות דיוני הוועדה הזאת חייבים לצאת עם פתרון.

משה טייג: ראיתם חלק מהבריכות אך לא עצרתם על-יד "דקוסון" כדי להריח מה קורה שם, שם המפגע הרבה יותר גדול.

משה טייג: לא יתכן שמחיפה יעבירו לכאן משאית עם פסולת ציאניד כי בתאונה הכי קטנה אתה תשותק חצי מדינה.

משה טייג: למה שלא תהיה משרפה שם?

משה טייג: למה חייבים להביא פסולת רעילה למרחק של 8 קילומטרים מפה?

שמואל הרשקוביץ: זה יגיע עם רכבת לכאן, אל תדאג.

רן כהן: רבותי, אנחנו מתקרבים לסיום הישיבה ואני מתנצל.

רן כהן: לצערי אני כבר יכול לומר לכם שתהיינה עוד ישיבות.

רן כהן: נראה לי שעוד לא סיימנו את העבודה.

רן כהן: זה יסתיים כאשר הריח יסתיים והסכנה תסתיים.

מרדכי משעני: אדבר בקיצור נמרץ.

מרדכי משעני: אני חושב שצריך להקים ועדת חקירה מכיוון שהיה מחדל.

מרדכי משעני: המחדל הוא איך עד היום לא בדקו אם הריח, או אפילו בלי ריח, לא גורם לנזק בריאותי כלשהו.

מרדכי משעני: אני, עם כל הכבוד, ניסיתי לקבל תשובה מהמומחים - ואני לא מומחה - אך לא הצלחתי לקבל תשובה ברורה.

מרדכי משעני: יכול להיות שיש נזק, נזק מיידי או נזק מצטבר.

מרדכי משעני: לפי דעתי זה הדבר הכי חשוב שהיה צריך לברר.

מרדכי משעני: היום צה"ל מתחיל לחקור את זה, אבל למה רק היום?

מרדכי משעני: אני לא מדבר על צה"ל.

מרדכי משעני: מישהו אחר, גוף כמו משרד הבריאות היה צריך לחקור את זה כבר מזמן.

מרדכי משעני: זה דבר אחד.

מרדכי משעני: דבר שני, אני מסכים עם ראש עיריית באר-שבע, מר טרנר.

מרדכי משעני: ראינו כאן הרבה מדי גופים, ובאמת חלק מהם עושים עבודה מסודרת ומשקיעים.

מרדכי משעני: ראינו את המועצה ואת חלק מהמפעלים וראינו גם רצון טוב.

מרדכי משעני: אני חושב שאין יד מכוונת שמקבלת החלטות ברמה העקרונית איפה, מה, מה להשקיע, מה להזיז או לא להזיז, האם לכסות או לא לכסות.

מרדכי משעני: אתן לך דוגמא, אדוני מנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה.

מרדכי משעני: למשל במועצה התעשייתית אין לכם אפילו חבר, יש לכם רק משקיף, תאר לך.

בלהה גבעון: זה לא בסדר.

בלהה גבעון: צריכה להיות להם אחריות לנעשה כאן.

מרדכי משעני: אני חושב שההמלצה שלנו, בנוסף למה שאמרתי קודם, צריכה להיות לממשלה.

מרדכי משעני: צריכה לקום ועדת שרים שתקבל החלטות ברמה העקרונית, אולי החלטות קשות, ושיינתן לכך תקציב.

מרדכי משעני: והערה אחרונה, אני למשל לא הבנתי ממנכ"ל המועצה התעשייתית שאת הריח מ-208 ו-209 ניתן יהיה לחסל בתקופה של 3-4 חודשים.

מרדכי משעני: הוא דיבר על תקופה הרבה יותר ממושכת.

מרדכי משעני: זה ייקח הרבה שנים ולא יסתיים בחורף אחד.

יוסי זיו: ניתן יהיה, אך זה יעלה הרבה כסף וייקח הרבה שנים.

שמואל הרשקוביץ: אם זה יהיה מקורה מטרד הריח ייעלם.

אלכסנדר צינקר: אני לא מומחה בביולוגיה ובכימיה, אני מנתח מערכות אבל עשיתי דוקטורט בניהול ערים גדולות.

אלכסנדר צינקר: לא אגיד שצריך להקים ועדת חקירה, כי זה נשמע לא כל-כך טוב, אבל יש להקים ועדה ממלכתית.

אלכסנדר צינקר: תוצאות העבודה צריכות להתבטא בתכנית ממלכתית לגבי רמת חובב.

אלכסנדר צינקר: הרבה גופים עובדים פה, חלקם טוב יותר וחלקם טוב פחות, אבל כולם צריכים לעבוד ביחד על-פי תכנית ממלכתית.

רן כהן: רבותי, אני מבקש לסכם את הדיון.

רן כהן: אני שומע שפה נעשית עבודת רמייה ושיש מפעלים שעושים תרגיל הטעיה ושקר, כשהם לא מזהמים ביום אבל הם מזהמים בלילה.

רן כהן: אני מבקש ממנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה ומראש המועצה שתהיה בדיקה אקראית בלילות.

קריאה: זה נעשה כבר היום.

רן כהן: זה מה שאמרו לי.

רן כהן: מאחר ואני יודע שאין מעקב רציף 24 שעות ביממה, אני מבקש שהדבר הזה ייבדק בלילות הבאים על מנת לדעת שאין הונאה כזאת.

רן כהן: אגב, יש גם סיכוי שזה נכון.

רן כהן: למה?

רן כהן: כי עובדה ששמעתי שלעתים יש באזור יותר טענות על הלילות מאשר על הבקרים.

שמואל הרשקוביץ: זה ייבדק.

רן כהן: דבר שני, שמעתי שנתפסו כבר כמה מהמפעלים כשהם מזהמים באופן חריג מאוד, פי עשרות לפעמים מהמותר.

רן כהן: הם קיבלו קנס של 5,000 שקל שהוא ממש בדיחה.

רן כהן: על מפעל שעובר באופן משמעותי על הכמות שאתם החלטתם שהיא המקסימלית לדעת שאפשר לסגור אותו ל-24 שעות, או ל-72 שעות והוא לא יעבוד.

רן כהן: אחרת, נראה עוד ועוד חריגות כאלה.

רן כהן: רבותי, אם המפעלים לא יידעו שיש שוט, זה לא יעבוד.

בלהה גבעון: אותו מפעל קיבל פרס איכות סביבה.

רן כהן: זה הדבר השני.

רן כהן: אני חושב שאתם חייבים לעשות אותו באופן הרבה יותר בוטה ומחמיר.

רן כהן: העניין השלישי, אני מאוד מבקש שכל סידורים וכל התכנונים על הדברים שדיברנו עליהם - ואני תיכף אזכיר אותם - יסתיימו עד 7 בדצמבר, שהוא יום הנגב בכנסת.

רן כהן: באותו יום אנחנו נעשה ישיבה מיוחדת של הוועדה לענייני ביקורת המדינה על הנושא הזה ונדע בדיוק לאן הם מתקדמים.

רן כהן: אני כבר מודיע לכם את השורה התחתונה.

רן כהן: מבקר המדינה אמור לחזור בתוך 7-10 ימים ואני מתכוון לשוחח איתו על הסוגייה הזאת של הקמת ועדת חקירה ממלכתית או הכנת דוח.

רן כהן: על-פי החוק הדבר הזה לא יכול להיעשות בלעדיו והאמת היא שאף אחד מאיתנו גם לא רוצה לעבוד בלעדיו.

רן כהן: אני כבר מודיע חד-משמעית שהנושא של ועדת חקירה ממלכתית או דוח מיוחד של מבקר המדינה עומד על הפרק, כחרב מונפת על הצוואר, כל זמן שהריח הזה מגיע לאף של האנשים.

רן כהן: אני לא מתכוון לזוז מזה מילימטר.

רן כהן: צריכה להתקבל החלטה בהקדם האפשרי, אדוני ראש המועצה ואדוני מנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה, תוך 2-3 שבועות ולא יותר שכל הנושא של הזרמת החומר המזהם הביולוגי יצטמצם לרמה של מה שאתם יכולים לטהר.

רן כהן: אם זה 5 טון - אז 5 טון.

רן כהן: אני מבקש שהוועדה תקבל דיווח על העניין הזה עד 7 בנובמבר.

רן כהן: לא יכול להיות שהמצב הזה ישאר באיזה אופן באוויר.

רן כהן: דבר נוסף, שעולה בקנה אחד עם מה שההיגיון אומר, חייבים להגיע למצב שמה שהמפעלים מזרימים הוא מה שהמפעלים יכול לחסל, מה שרמת חובב יכולה לשרוף או להטמין וכדומה.

רן כהן: תכינו את כל מה שצריך בכדי שהדבר הזה יהיה בסכום אפס, ואפילו שישאר לכם עודף.

רן כהן: כלומר, שום מפעל לא ייצר יותר, לא "טבע" ולא "מכתשים" ולא אף אחד, עם כל הכבוד.

רן כהן: זה חייב להיות במצב של סכום אפס, שמה שהם מזרימים אליכם הוא מה שאתם יכולים להשמיד ולהביא למצב שלא יגרום לסביבה את הפגע הרע הזה.

רן כהן: ישנה בעיה מה לעשות עם כל ה-5 מיליון קו"ב האלה.

רן כהן: פה עם כל הכבוד אני מקבל את ההבטחה של מנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה.

רן כהן: צריך להיות סיפור סגור: או לקחת את זה מפה - כמו שהציעו מר טרנר, מר אביסרור ואחרים - ולהעביר את זה למקום אחר, איפה שזה לא יפריע לאף אחד לחיות; או שתצליחו להגיע למצב שהדבר הזה יתחסל כאן, אם על-ידי כיסוי ואם על-ידי כל דרך אחרת.

רן כהן: לא יכול להיות שהמצב הזה ימשיך להיות כפי שהוא כעת, המטרד הנורא של הנגב.

רן כהן: זה עכשיו האסון של תושבי הנגב ואי אפשר להשאיר את זה.

רן כהן: אני מקבל את הדברים של אל"מ חיים בלומנבלט.

רן כהן: אני מחזק את דבריו לאחר שקראתי את כל החומר.

רן כהן: מי שעכשיו שם את צווארו ואומר שהריחות האלה הם רק ריחות ואין בהם סכנה בריאותית מצטברת לעתיד, לא יודע על מה הוא מדבר, סתם מספר לנו סיפורים, ואני לא רופא.

רן כהן: אני מבקש שכל מה שאמרנו כאן ייעשה בהקדם.

רן כהן: אני מוכן ליידע אתכם אחרי שאפגש עם מבקר המדינה על מה שקורה.

רן כהן: המועד האחרון שבו אנחנו נחליט על העניין של ועדת חקירה יהיה 7.12.

רן כהן: עד אז יכול להיות שתהיה עוד ישיבה כדי לדון בעניין.

רן כהן: ב-7.12 נזמין את כולכם לדיון הוועדה, רבותי ראשי הערים וראשי המועצות האזוריות, ואני מבקש שתבואו להיות איתנו.

רן כהן: לסיום, אני רוצה להגיד לכל המשתתפים תודה רבה.

רן כהן: אני חושב שאלה היו סיור וישיבה בעלי חשיבות עצומים לאיכותה של המדינה ולאיכותו של הנגב.

רן כהן: אני מבקש שאנחנו נעשה מאמץ מאוד רציני כדי שהתופעה הזאת תיגמר מהר ככל האפשר.

רן כהן: יש לנו מספיק צרות במדינה הזאת ולא צריך גם את הצרה האיומה והנוראה הזאת.

רן כהן: אני מבטיח שכמו שאתם איתנו, שהוועדה לענייני ביקורת המדינה בעניין הזה עומדת שכם אחד אתכם עד הסוף, עד שהבעיה הזאת תיפתר.

רן כהן: אני מאוד מודה לכולכם.

רן כהן: הישיבה נעולה.

רן כהן: תודה רבה.