הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 15, פרוטוקול מספר 147, 2001-11-12 12:30

אמנון רובינשטיין: אני פותח את הישיבה.

אמנון רובינשטיין: אנחנו נדון על תחנת השידור באתר הלל בצורן.

אמנון רובינשטיין: אנחנו ממשיכים דיונים של ועדת ביקורת המדינה בראשות היו"ר עוזי לנדאו.

אמנון רובינשטיין: בעקבות אותו דיון עם היישוב הזה, יש לנו הסכם עם הממשלה.

אמנון רובינשטיין: אני רוצה קודם כל לשמוע את משרד מבקר המדינה.

אליעזר זנדברג: אני קיבלתי את מכתביו של מר מיכאלי.

אליעזר זנדברג: ביקשתי ממשרדי לערוך בירור בנושא הזה.

אליעזר זנדברג: אני מבקש לומר את הממצאים, אשר עלו מן הבירור הראשוני הזה.

אליעזר זנדברג: תחנת בזק הלל קיימת לפני הקמת היישוב.

אליעזר זנדברג: מחוז המרכז של המשרד לאיכות הסביבה התנגד להקמת היישוב בסמוך לתחנה, ועמד על כך שלא תעשה בנייה ברדיוס מינימלי של 150 מטר מהתחנה.

אליעזר זנדברג: אולם במהלך השנים נבנו ופועלים בית ספר ומתנ"ס בסמוך לתחנה.

אליעזר זנדברג: בעקבות המאבק הציבורי, הוסכם בין התושבים ובין בזק, המשרד לאיכות הסביבה ומשרד ראש הממשלה, להעתיק תוך שנה וחצי את התחנה לדרום הארץ, וכן להתחיל באיתור מקום חלופי מתאים.

אליעזר זנדברג: עד להעתקת התחנה ניתן לה היתר, שלפיו רמת הקרינה המותרת בשעות בהן פעילים המוסדות הסמוכים, הינה רק 10% מהמלצות ארגון הבריאות העולמי.

אליעזר זנדברג: אני קבלתי את הצילום של ההיתר.

אליעזר זנדברג: הוא מציין את רמת הקרינה בשעות מסוימות.

אמנון רובינשטיין: כדאי להקריא את זה.

אמנון רובינשטיין: "חברת בזק תפעיל את התחנה, כך שמהשעה 07:00 עד השעה 19:00 בימים א-ה, ומהשעה 07:00 עד השעה 14:00 ביום ו', רמת הקרינה, כפי שהיא נמדדת על גג ביה"ס לב רן בצורן, לא תעלה על 8.7 וולט למטר.

אמנון רובינשטיין: כך שבשאר השעות והימים, רמת הקרינה הנמדדת לא תעלה על 13 וולט למטר".

אמנון רובינשטיין: זה כתוצאה מההסכם עם ועדת השרים.

אמנון רובינשטיין: זה השינוי להיתר.

סטיליאן גלברג: יש לנו תחנת ניטור גבוהה על גג ביה"ס בצורן.

סטיליאן גלברג: זה מקום שנקבע על-ידי התושבים.

סטיליאן גלברג: החריגות הן לא מעבר לסטיות תקניות.

סטיליאן גלברג: צריך לזכור, כי כל הסטיות שיכולות להיות הן בפקטור של 10% או 20% , בלי שהדבר הזה ישפיע.

אמנון רובינשטיין: מר גלברג, אתה מכיר את ההסכם?

סטיליאן גלברג: כן.

סטיליאן גלברג: אנחנו מצאנו שיש חריגות בסדר גודל של עשרות אחוזים גם מרמת הקרינה וגם בשעות הפעלה, לכן התנאים החדשים קובעים בדיוק מה שנקבע בהסכם המקורי: משעה 07:00 עד שעה 19:00 רמת קרינה של 8.7 וולט למטר, ומשעה 19:00 עד שעה 07:00 רמת קרינה של 13 וולט, שזה פחות מההסכם המקורי.

סטיליאן גלברג: גם מבדיקות שנעשו על-ידי תחנת הניטור, וגם מבדיקות שנעשו על-ידי מכון התקנים ועוד בדיקות שנעשו על-ידי מעבדות אחרות, לא נמצאו חריגות במקום בו אנו מודדים.

סטיליאן גלברג: נמצאו חריגות בכל מני מקומות שאינם רלוונטיים, או בשל הגובה, או בשל העובדה שאין אנשים שנמצאים שם.

אמנון רובינשטיין: תן לי דוגמא לחריגות האלה.

סטיליאן גלברג: נמצאה רמה של 49 על כביש מול אנטנה בגובה של שני מטר.

סטיליאן גלברג: נמצא 60 וולט למטר בחנייה, בגובה של שניים וחצי מטר.

סטיליאן גלברג: אין שום ספק, שכמה שאתה עולה יותר, אתה מקבל יותר.

סטיליאן גלברג: כמה שאתה מתקרב לאנטנה, אתה מקבל יותר.

סטיליאן גלברג: אנחנו לא יכולים להצביע על כך שיש בזדון, כוונה של בזק או של רשות השידור, לחרוג מההסכם.

אליעזר זנדברג: מדוע צריך שנה וחצי כדי להעתיק את התחנה?

משה גלילי: צריך בין שלוש לשבע שנים.

סטיליאן גלברג: לפי כל המידע שבידנו, אין שום הוכחה מדעית, שהקרינה, בוודאי לא ברמות הקיימות בצורן, יכולה לגרום לאיזה סיכון.

סטיליאן גלברג: יחד עם זאת, אנחנו עוסקים פה בנושא של חשש של הציבור.

סטיליאן גלברג: אנחנו צריכים לטפל בזה בכלים הכי טובים.

אמנון רובינשטיין: לדעתך ההסכם עם היישוב נשמר?

סטילאן גלברג: ההסכם נשמר.

ארי קרסנטי: אנחנו פועלים כיועצים בתחום הקרינה האלקטרומגנטית, מול משרד איכות הסביבה, כיוון שהסמכויות והאחריות נמצאות במשרד לאיכות הסביבה, לפי חוק.

ארי קרסנטי: העמדה של משרד לאיכות הסביבה מותאמת לעמדה שלנו.

אמנון רובינשטיין: אם כך, אתם גם כן חושבים שאין הפרה של ההסכם .

רותם זהבי: לנו יש את הנתונים של מכון התקנים, ולפיהם אין שום סכנה .

אמנון רובינשטיין: גם לא במגרש החנייה של בית הספר?

רותם זהבי: כל הנקודות שנבדקו, לא העלו שיש חריגה מהתקן הקיים.

דלית זילבר: הצוות הבין משרדי, אשר בחן את החלופות לאתר הלל, הצביע על שלוש חלופות, ובישיבה האחרונה שנערכה במשרד ראש הממשלה, הטילו על עורכי תמ"א 36 למצוא את החלופה.

אמנון רובינשטיין: מה המצב היום מבחינת העתקת התחנה?

דלית זילבר: אצלנו ההעתקה מתקדמת מבחינת בדיקת חלופות.

אמנון רובינשטיין: אז יש חלופה?

דלית זילבר: לא אין עדיין.

אמנון רובינשטיין: כלומר, המצב נישאר בדיוק כמו בשנה שעברה.

אמנון רובינשטיין: אני גם קורא, כי העתקת התחנה כרוכה בהוצאה של 150 מיליון דולר.

משה גלילי: אנחנו לא באותו מצב שהיינו בו לפני שנה.

משה גלילי: במהלך השנה הזו הוקמה ועדה בין משרדית, אשר בראשה עמד מנכ"ל המשרד באותה עת, דני נווה.

משה גלילי: לא היה לנו הדו"ח על שלוש החלופות, או על ה-150 מיליון דולר, אם לא היינו עובדים במהלך השנה שעברה.

משה גלילי: שלוש החלופות נמצאות עכשיו בבחינה של משרד הביטחון וכן של עובדי תמ"א 36.

משה גלילי: המחיר של 150 מיליון דולר זה מחיר הקמה משוער לתחנה, ועוד 45 מיליון דולר במידה ויצטרכו לשלם עבור קרקע חלופית.

אמנון רובינשטיין: יש קרקע במחנה צבאי?

משה גלילי: ייתכן שאם ימכרו את הקרקע הזו, אז יימצא הכסף לקניית הקרקע החדשה.

משה גלילי: לוח הזמנים באותו הדו"ח, מדבר על שלוש שנים להקמה מיום מתן כל האישורים.

אמנון רובינשטיין: מתי תהיה החלטה על חלופה?

משה גלילי: לנו לא תהיה החלטה על החלופה, כיוון שהאחריות היא על משרד הפנים ומשרד ראש הממשלה.

דלית זילבר: צריך לבחור חלופה שתהיה גם ישימה.

דלית זילבר: החלופות כרגע נמצאות בבדיקה.

אמנון רובינשטיין: אם אני אתן שלושה חודשים, זה יספיק לשם החלטה בלבד על חלופה מתאימה?

דלית זילבר: אני מאמינה שכן.

פאול וייסברך: אנחנו מפעילים את התחנה בדיוק לפי ההיתרים.

פאול וייסברך: אנחנו אפילו מפעילים את התחנה בהספקים יותר נמוכים, כיוון שהציוד לא ניתן לכיוון מדויק, ולכן אנו עובדים במדרגה שהיא מתחת למדרגה של הקרינה, כפי שהיא מותרת לפי ההיתר.

אליעזר זנדברג: מר אגסי, איך בכלל הגענו למצב הזה?

אליעזר זנדברג: המשרד לאיכות הסביבה התריע כבר בשעתו.

אליעזר זנדברג: איך בכל זאת נוצר המצב של הקרבה הגדולה של בית הספר ושל המתנ"ס לתחנה?

יצחק אגסי: ככל שידוע לי, המשרד לאיכות הסביבה, באמצעות מנהל מחוז המרכז שלהם, התנגד להקמת היישוב בקרבת תחנת הלל, אשר הוקמה בתחילת שנות ה-50.

יצחק אגסי: למרות זאת, התגבש רוב בוועדה כתוצאה מלחצים מסוימים, והוחלט לקים את היישוב בטענה שאין שום סכנה, ואם יקרה משהו לתושבים, המשרד הרלוונטי יפצה על כך.

אמנון רובינשטיין: לדעתך ההסכם שהושג בוועדת השרים נשמר?

יצחק אגסי: מבחינת רמת הקרינה, לפי הדו"חות שאנו מקבלים, הוא נשמר.

יצחק אגסי: אבל רמת התכנון וקצב התכנון, לא נשמרו.

יצחק אגסי: הבעיה היא לא מבחינת הקרינה, אלא מבחינת התפקוד הכולל של משרדי הממשלה.

יצחק אגסי: היו חילופי מנכ"לים וחילופי שלטון, וכל אחד זרק את האשמה למי שבא אחריו.

יצחק אגסי: אני יכול לצטט מכתב שהגיע אלי מהמשרד לאיכות הסביבה, האומר: "בהתאם להתחייבות המשרד לאיכות הסביבה, מצורף דו"ח רמות הקרינה האלקטרומגנטיות לשפתו הקרובה של גלאי הניטור בישובים צורן, קדימה ... פרופיל זה של הקרינה, עומד בתנאי ההסכם להפעלה של תחנת השידור הילל, בהתחשב בתחום השגיאות של המערכת"…אני רוצה להוסיף ולומר, כי הייתה התרגשות בקרב התושבים, והם הזמינו באופן פרטני בדיקות מחברות אחרות.

יצחק אגסי: בעקבות זאת יזמה המועצה המקומית בדיקה מקבילה על-ידי מכון התקנים, ומצאה שבדרך כלל ישנה התאמה לרמות הקרינה המדווחות על ידי המשרד לאיכות הסביבה, אך ישנם שינויים מסוימים ברמות קרינה במקומות מסוימים.

יצחק אגסי: בעניין הזה, המועצה ומטה המאבק תשב יחד עם המשרד לאיכות הסביבה ונציגי הכור הגרעיני בנחל שורק, כדי להבין את פשר הסטיות האלה, והאם ישנה סכנה פוטנציאלית אפשרית.

אמנון רובינשטיין: ישנם שני ויכוחים.

אמנון רובינשטיין: יש ויכוח על סכנה, והוא ויכוח עקרוני, אבל יש ויכוח אחר והוא על הסכם שנעשה.

אמנון רובינשטיין: בנושא הזה קל מאוד לבדוק האם שומרים עליו או לא.

יצחק אגסי: אני רוצה להוסיף כמה דברים.

יצחק אגסי: אנחנו על דעת מטה המאבק, המועצה והמשרד לאיכות הסביבה, הסכמנו שבשעות מסוימות, תהיה חריגה מן ההיתר לתקופה מסוימת.

יהודית נאות: למה?

יצחק אגסי: משום שישנו צורך בכך מסיבות ביטחוניות.

יצחק אגסי: אנחנו מבקשים, שאם רוצים להמשיך בסטייה מן התקן בשעות מסוימות, יחויב לקבל על כך את אישורנו.

ציון מיכאלי: בדבר אחד אני מסכים עם כולם, והוא על ההסכם אשר נחתם באוגוסט 2000 .

ציון מיכאלי: מאז השתנו פני הדברים.

ציון מיכאלי: המשרד לאיכות הסביבה בשנה וחצי האחרונה, כותב, כי ישנן חריגות יותר מפי שניים.

ציון מיכאלי: גם נחל שורק כותב, שישנן חריגות בלתי סבירות באזור בית הספר.

ציון מיכאלי: ב-30 לאוגוסט כתב המשרד לאיכות הסביבה על ההיתר החדש, כי הוא מבקש לדאוג לשמירה קפדנית על ההיתר.

ציון מיכאלי: שבועיים לאחר מכן, כותב ד"ר סטיליאן לתחנת הלל: "הדו"ח מצביע על חריגות המתרחשות באופן קבוע.

ציון מיכאלי: " יש לנו ממצאים המעידים על כך, כי בבניין אחד היו שמונה הפלות.

יוסי מלכה: בשמונה חודשים האחרונים ממשלת ישראל מפרה ברגל גסה הסכם שנחתם עם התושבים.

יוסי מלכה: יש לפנינו את כל המסמכים, בהם אפילו המשרד לאיכות הסביבה מצביע על חריגות, לכן לא ניתן עכשיו להתחבא מאחורי בדיקות כאלה או אחרות, ולומר שהמוניטור נימצא על גג בית הספר.

יוסי מלכה: מכון התקנים בדק בשעות הבוקר את רחבת חניית בית הספר, הנמצאת עשרה מטרים מהכניסה לבית הספר, ומצא כי הקרינה היא פי שלשה מן המותר, 25 וולט למטר.

יוסי מלכה: כל המוסדות הציבוריים: המתנ"ס, בית הספר המונה תשע מאות ילדים וגני ילדים בהם מאה ילדים, נמצאים שלוש מאות מטר ממקום התחנה.

יוסי מלכה: האם מישהו מכם מוכן לקבל אחריות, שעוד שנתיים נתחיל לדבר על צורן כמו על נחל הקישון?

יוסי מלכה: אנחנו מבקשים לעמוד על ארבע נקודות מרכזיות.

יוסי מלכה: האחת, היא שמירה על ההסכם שנחתם עם התושבים.

יוסי מלכה: הנקודה השנייה שאנו דורשים, היא לקבוע לוח זמנים מסודר להעתקת התחנה לאתר חלופי בדרום.

יוסי מלכה: יש שלושה אתרים, אחד מהם בודאי יהיה מוכן לקלוט את התחנה הזו.

יוסי מלכה: הנקודה השלישית, היא לקבוע מנגנון פיקוח ובקרה, מעבר להסכם עם נחל שורק, שכולל בדיקה אקראית, אחת לחודשיים, על ידי גוף שהמשרד לאיכות הסביבה יאשר.

יוסי מלכה: אגב, מכון חרמון ומכון התקנים, מאושרים על ידי המשרד לאיכות הסביבה.

סטיליאן גלברג: אני קיבלתי לפני כמה ימים את המכתב של מיכאל, וכתבתי לו שלגבי כמה דברים אנו חייבים לחזק את הנושא של ההסברה, יחד עם המטה למאבק בתוך היישוב.

סטיליאן גלברג: אנשים מתבלבלים בין וולט למטר ומיליואט לסנטימטר מרובע, ואז חושבים כי יש חריגה של פי שלשה, כפי שנאמר קודם.

ציון מיכאלי: הדו"ח מצביע על חריגות באופן קבוע.

ציון מיכאלי: אתם לא עומדים בהסכם.

ציון מיכאלי: אין מה להסביר לתושבים.

יוסי מלכה: אי אפשר להמשיך את המשא ומתן הזה עד אין סוף.

יוסי מלכה: אם התחנה חורגת במשהו ממה שכתוב בהסכם, אל תיתן להם היתר.

אמנון רובינשטיין: יאיר, תענה בדברייך גם על השאלה של מבקר המדינה.

אמנון רובינשטיין: איך בכלל הוקם היישוב בניגוד להמלצות המשרד לאיכות הסביבה?

יאיר מדר: בתקופה בה הקימו את היישוב, הייתה עליה גדולה לארץ מאזור ברית המועצות.

יאיר מדר: חיפשו מקום בו יוכלו ליישב את כל העולים, ובחרו באתר בצורן.

יאיר מדר: תחילה האתר היה אתר של קרוואנים, שמהר מאוד פונה עקב התנגדות.

יאיר מדר: משרד השיכון יזם עם המנהל ועם מתכננים פרטיים, הכנת תוכנית.

יאיר מדר: המכרזים שווקו לעמותות וליזמים פרטיים, שבנו את היישוב.

יאיר מדר: התכנית הוגשה לאישור הועדה המחוזית.

יאיר מדר: המועצה מנעה בנייה רק בשטח אחד, והוא שטח החנייה של בית הספר, כיוון שידעה כי קיים חשש מפני קרינה.

יאיר מדר: בשנת 1991 הייתה בקשה של חברת בזק ממשרד התקשורת, להקים אנטנה.

יאיר מדר: אנחנו סירבנו לכך.

יאיר מדר: בדו"ח מבקר המדינה מ-1992 צויין, כי המועצה המקומית עיכבה את ההיתר, ואפילו צוין כי נגרם נזק למדינה.

יאיר מדר: בדוח מבקר המדינה היה כתוב במפורש: "לאחר שהמשרד חתם על התחייבות כלפי המועצה האזורית, לנקוט באמצעים למניעת נזקי קרינה, לקבל על עצמו אחריות על נזקים אם יקרו, ויפצו את הניזוקים מפעילות התחנה, ואת המועצה האזורית על טיפולה בנתון, ניתן לפסול היתר קרינה".

יאיר מדר: אנחנו במשך שלוש שנים לא נתנו היתרים, כיוון שהבנו שיש בעיות קרינה.

יאיר מדר: מבקר המדינה מוסיף ומציין בדו"ח, כי נעשו בדיקות על ידי איכות הסביבה ועל ידי חברות בבעלותו.

יאיר מדר: המועצה האזורית לקחה את חברת אליסה, באופן פרטי, שכתבה דוח על המצב.

יאיר מדר: מבקר המדינה כותב, שאין בעיית קרינה באזור הזה, להוציא נקודות על הגדר, ועל הכביש ועל כן צריך להתרחק מבינוי מסוים בעתיד, באזורים אלו.

אליעזר זנדברג: אבל מה שקרה הוא, שלא הייתה התרחקות.

יאיר מדר: אנחנו מדברים על ההיתרים ועל ההתרחקות לאחר שהישוב כבר קם.

יאיר מדר: אנחנו רק עיכבנו הקמת אנטנה נוספת בעקבות הממצאים הקודמים שהתגלו לנו.

אמנון רובינשטיין: יאיר, מה דעתך על הוויכוח שמתגלע כאן?

יאיר מדר: אני חושב שיש צדק עם התושבים ביישובים אלו.

יאיר מדר: הם לא יכולים לחיות בפחד ובספק לגבי הבריאות שלהם ושל ילדיהם.

יאיר מדר: אני אומר, שאם אף גורם לא יכול לקחת אחריות על כך שלא תהיה חריגה בעוצמות השידור אפילו באחוז אחד, יש לסגור את התחנה.

יצחק אגסי: אדוני היו"ר, אני רק רוצה להסב את תשומת לבך לעניין אחד.

יצחק אגסי: בתיק שלפניך ישנו מסמך מישיבה שהתקיימה במשרד ראש הממשלה, ובו ישנו סעיף, המטיל על שלשה גורמים את פינוי התחנה.

אמנון רובינשטיין: הפינוי הזה לוקח הרבה זמן.

אמנון רובינשטיין: קודם כל צריך למנוע סכנה.

אמנון רובינשטיין: ההסכם הוא נפרד מאשר הערכת סיכונים.

אמנון רובינשטיין: יש לזה חשיבות, והיא שהתושבים יידעו, כי הממשלה מכבדת הסכמים.

רונן הראובני: אנחנו מבצעים את התפעול של תחנת הניטור עבור המשרד לאיכות הסביבה.

אמנון רובינשטיין: יש טענה, שהבדיקה שלכם לא מאתרת את מוקד הסכנה.

רונן ראובני: כמו שאתה ציינת, יש כאן שתי שאלות.

רונן ראובני: האחת, אם זה בטוח או לא בטוח.

רונן ראובני: השאלה השנייה היא, האם עומדים בהסכם או לא, ובזה אנחנו דנים היום.

רונן ראובני: המדידה הזו היא מאוד מסובכת.

רונן ראובני: אם ניקח כמה מומחים למדידות קרינה, וניתן להם למדוד עם המכשירים הטובים ביותר, יהיה הבדל של פקטור או שניים בין אחד לשני.

רונן ראובני: בסוג הספציפי הזה של הקרינה, יהיו הבדלים מאוד גדולים בין נקודה אחת לשנייה.

רונן ראובני: אם נתקרב לחפץ מתכתי, הרמות יכולות לעלות פי עשרים.

רונן ראובני: אנחנו מתעסקים בנושא של צורן חמש שנים, בהם בצענו מדידות ומיפוי עד לגובה עשרים מטר.

רונן ראובני: בסופו של דבר לקחו נקודה מסוימת, גבוהה יחסית, על גג בית ספר.

רונן ראובני: שמנו בה נקודת ניטור, וקבענו, כי מעכשיו בזק ורשות השידור, יורידו את ההספק פי עשרה בזמנים מסוימים, ופי עשרים בזמנים אחרים.

רונן ראובני: גם בדו"ח הודגש, שהתחנה הזו לא באה לייצג מה יש בצורן, אלא מה יש בנקודה הספציפית הזו.

רונן ראובני: פרופ' נאמן, קודמו של פרופ' גלברג, ופרופ' גלברג ציינו בהיתר: "רמות הקרינה האלקטרומגנטית בתחנת הניטור לא יורחבו" .

רונן ראובני: פרופ' גלברג בהיתר האחרון באוגוסט 2001 כתב: "הרמות יהיו כך, שרמות הקרינה הנמדדות יהיו בתחנת הניטור שעל גג בית הספר" .

רונן ראובני: המטרה של התחנה, היא לבדוק שמורידים ומעלים בזמן את ההספקים, וזה מבוצע בניואנסים קלים שאנחנו כתבנו.

אמנון רובינשטיין: למה שלא תבדקו במגרש בית הספר את רמת הקרינה?

רונן הראובני: אנחנו בדקנו בכל היישוב.

רונן הראובני: ניתן למצוא פה ושם נקודה יותר חמה, אבל זה לא העניין.

אמנון רובינשטיין: כאן מדובר על ילדים, ועל כן צריך לבדוק היכן שהם נמצאים.

רונן הראובני: אנחנו בעצם ביצענו את מה שנתבקשנו לבצע.

רונן הראובני: אם אתם שואלים את דעתי איפה לשים את התחנה, אז אני יכול לומר, שניתן לשים אותה בכל מקום באופן אקראי, כאשר המטרה היא לראות את הפרופורציות, אם מעלים ומורידים.

רונן הראובני: אם הוועדה תחליט כי בשום מקום לא תהיה רמת הקרינה מעל 8.7, אני אשמח להביע את דעתי בנושא.

רונן הראובני: השאלה היתה אחרת.

רונן הראובני: השאלה היתה, מה הרמה על הגג של בית הספר בתחנת הניטור, וזה בניואנסים קלים מתקיים.

רונן הראובני: אם ייקחו כמה מדידות, הסטיות בין מדידה למדידה, יהיו פקטור שתיים עד פקטור שלוש.

רונן הראובני: אי אפשר להגיע יותר טוב מזה, גם אם יביאו מומחים מחו"ל.

אליעזר זנדברג: מדוע לא לאתר את הנקודה החמה ביותר, כדי שהיא תהווה את אמת המידה?

אליעזר זנדברג: למה צריך לחפש על הגג או במקומות אחרים?

רונן הראובני: שמנו את זה על הגג, כיוון שזה מקום מאוד נוח.

אליעזר זנדברג: אתה בעצמך אומר, שאם יעשו את הבדיקות או את המדידות באתרים אחרים, ימצאו גם תוצאות אחרות יותר חמות מהגג.

אליעזר זנדברג: למה לא למצוא את הנקודה החמה ביותר, שהיא זו שתהיה אמת המידה?

רונן הראובני: הגג מייצג את ההשתנות בזמן.

רונן הראובני: אם יחליטו בהסכם שרוצים שהנקודה החמה ביותר, בכל מקום, לא תעלה על 8.7, אז נגיד שצריך להוריד את הרמה על גג לשתיים.

רונן הראובני: לדעתי לא כדאי למצוא את הנקודה החמה ביותר.

רונן הראובני: זו שגיאת מדידה, כתוצאה מקרבה לחפצים אחרים.

רונן הראובני: להערכתי ולהערכת איש בזק, גם התחנה שלנו נותנת קריאה שהיא יותר גבוהה, כי היא קרובה לדברים שנמצאים על הגג.

רונן הראובני: אני חושב שהתגובה שלנו היום היא מוגזמת.

רונן הראובני: אם יחליטו האנשים שאמורים לקבל החלטה שרוצים לשמור את הנקודה החמה ביותר, יקבלו החלטה כזו, ויתרגמו את זה לנקודה על הגג, שזה המקום הנוח לשים, וינסו להוריד.

יהודית נאות: אני רוצה לגלות אמפתיה לתושבים.

יהודית נאות: אין ספק, שיכולים להיות הבדלים במדידות.

יהודית נאות: זה תלוי מי קבלן המשנה של המשרד לאיכות הסביבה.

יהודית נאות: את התושבים זה לא מעניין.

יהודית נאות: השאלה שהייתה צריכה להישאל כאן היא, אם כל המודדים וקבלני המשנה האלה, היו מודדים באותה נקודה, באותו זמן ובאותו מכשיר, האם הם היו מגיעים לאותה תוצאה.

יהודית נאות: אני לא בטוחה כי התשובה היא כן, כיוון שעשינו ניסוי זהה באנטנת גלי צה"ל, בבית ספר איינשטיין בחיפה, וגילינו, שהמומחה של משרד הביטחון הוא לא בדיוק המומחה של המשרד לאיכות הסביבה.

יהודית נאות: במקום התושבים, אני הייתי דורשת פתיחת ההסכם בכיוון המחמיר של דו"ח המבקר והערת המבקר.

יהודית נאות: אותי לא מרגיעים דבריו של נציג משרד הבריאות, האומר כי אין עדויות על כך שקרינה אלקטרומגנטית גורמת לסרטן.

יהודית נאות: ההורים ששולחים את ילדיהם לבית הספר, רוצים לדעת שהם לא חשופים לקרינה.

יהודית נאות: פרופ' נאמן אומר בפרוש, שבתחנת הניטור על גג בית הספר בצורן יש קרינה פי שניים מהסף 8.7 שנקבע בהיתר.

נועה בן אריה: אנחנו התרענו פעמים רבות בפני המשרד לאיכות הסביבה, ואמרנו כי כל הנושא של בדיקות הקרינה הוא פרוץ.

נועה בן אריה: לעיתים הוא מוטל על יחידות סביבתיות במקומות שבהם היחידה הסביבתית קיימת.

נועה בן אריה: במקומות שהיא לא קיימת, הוא לא מוטל, והבדיקות לא מתבצעות כמו שהן צריכות להתבצע.

נועה בן אריה: כאשר התפקיד הזה מוטל על יחידה סביבתית ברשות מקומית, אז את ההסמכות שלהן הן מקבלות כאילו מהמשרד לאיכות הסביבה באיזה קורסים לא ברורים.

נועה בן אריה: לפי המעמד הסטטוטורי שלהן, לא ברור אם הן יכולות או מוסמכות.

נועה בן אריה: אנחנו חוששים גם מבחינה משפטית וגם מבחינה בריאותית, כי ייגרם נזק בלתי הפיך לתושבים.

רקפת כץ: היישוב המדובר הוא ישוב ול"לי.

רקפת כץ: ול"ל זו ועדה לבנייה למגורים.

רקפת כץ: ועדה מקוצרת, מהירה, ללא נציגי ציבור.

רקפת כץ: היום נמצא בחוק ההסדרים ול"ל חדש, חמור יותר.

רקפת כץ: אני לא רואה את המועצות האזוריות נלחמות בנושא הזה.

רקפת כץ: כך קמה צורן.

רקפת כץ: איפה שיש פה ספק בנושא של בריאות הציבור, אין ספק.

רקפת כץ: נקבעה רמה, ונמצא כי יש ממנה חריגות, ועל כן אסור לתת היתר.

ארי קרסנטי: עקרון מנחה בשאלת בריאות אוכלוסייה, הוא הזהירות המונעת.

ארי קרסנטי: כאשר אנחנו לא יודעים, אנחנו מנסים להישאר בתחום של זהירות.

ארי קרסנטי: לכן נקבעים תקנים.

ארי קרסנטי: בצורן ישנה בעיה.

ארי קרסנטי: אנו מוצאים שילדים נמצאים רוב שעות היום ברמות קרינה שהן מעל 50% מהתקן המותר במדינת ישראל.

אמנון רובינשטיין: אתה מדבר על התקן שנקבע בהסכם?

ארי קרסנטי: אני לא מדבר על ההסכם.

ארי קרסנטי: אני מדבר על תקן של ארגון הבריאות העולמי.

ארי קרסנטי: היות שזה מצב חריג בארץ, אנחנו תמכנו בהסכם שנחתם, הקובע הורדה ספציפית של הקרינה בתחום בית הספר.

ארי קרסנטי: כאן עולה הנושא של נקודה חמה.

ארי קרסנטי: אנחנו הורדנו 10% מן הקרינה, וכעת אנו מחפשים את הנקודה החמה באזור בית הספר, כדי להוריד עוד בערך 10%.

ארי קרסנטי: זאת אומרת שאנו נקבל אחוז אחד של חריגה מן התקן הקיים היום בישראל.

ארי קרסנטי: זה הולך להיות תקדים בכל המדינה.

מיכאל אקרמן: אני חתום על ההסכם בתור נציג התושבים.

מיכאל אקרמן: אני הייתי בחתימה, ונאמר לנו באופן ברור, כי חידוש ההסכם יהיה מותנה בעמידה בהסכם, וכי חריגה הכי קטנה בהסכם תביא לעיכוב בחידושו של ההיתר.

מיכאל אקרמן: לא מקובל עלינו, שלא עומדים בהסכם וממשיכים לחדש את ההיתר החורג מן ההסכם.

מיכאל אקרמן: צמוד לצורן, קיים פארק יער קדימה.

מיכאל אקרמן: בבדיקות האחרונות של מכון התקנים, התגלה, כי אחוז הקרינה הנמצאת שם, היא כפולה מן התקן הבינלאומי.

מיכאל אקרמן: הילדים שלנו נמצאים שם הרבה.

מיכאל אקרמן: חייבים לעצור את זה.

אליעזר זנדברג: אני לא אוהב לעגל פינות.

אליעזר זנדברג: יש הסכם ולא צריך בשבילו פרוש רש"י.

אליעזר זנדברג: צריך לקיים את ההסכם לפני הכל.

אליעזר זנדברג: מי שאחראי על קיום ההסכם הזה הוא ד"ר גלברג.

אליעזר זנדברג: אתה צריך לדאוג כי ההסכם יקויים.

אליעזר זנדברג: אם הוא לא יקויים, לא יינתן היתר.

אליעזר זנדברג: אני חושב כי יש מקום לשקול את האפשרות של הנקודה החמה, שינויי הנקודה הקובעת.

אליעזר זנדברג: אני חושב,כי גם כאן מי שצריך לתת את דעתו זה ד"ר גלברג.

אליעזר זנדברג: אני אמרתי בישיבה הקודמת, אם יש ספק אין ספק, זה הכלל.

אליעזר זנדברג: אף אחד מאיתנו לא היה רוצה להיות במקומם של תושבי צורן והישובים הסמוכים.

אליעזר זנדברג: אני חושב, כי לא ועדות ולא בדיקות ולא ביקורת יכולה לתרום.

אליעזר זנדברג: יש את הפתרון לטווח ארוך של העתקת התחנה, ואני לא יודע מדוע הזמן הנקבע הוא שנה וחצי.

אליעזר זנדברג: בכל מקרה עד לפתרון זה יש מה לעשות.

יצחק אגסי: כבר בעבר המשרד לאיכות הסביבה נהג כפי שאדוני מציע, וראש הממשלה ושר הביטחון חתם שהעסק ימשיך כמו קודם.

יצחק אגסי: אז צריך לבקר גם את ראש הממשלה.

אליעזר זנדברג: אם אני הייתי פסימי, לא הייתי יכול למלא את תפקידי.

יאיר מדר: מאחר ואני מכיר את הליכי התכנונים, אני יכול לקבוע כי שנה וחצי למציאת אתר חלופי לתחנה זה מוגזם.

יאיר מדר: ניסינו כמה פעמים למצוא מקום חלופי ולא הצלחנו.

יאיר מדר: לא בקלות נוכל למצוא מקום חלופי, על כן אני מציע שתיקבע החלטה שחייבים לעמוד בהסכם.

ד"ר סטיליאן גלברג: אני מקבל את האחריות.

ד"ר סטיליאן גלברג: המשרד לקח על עצמו לאכוף את ההסכם שנקבע עם התושבים.

ד"ר סטיליאן גלברג: הראיה לכך היא כל מה שמוצג כחידוש ההסכם.

ד"ר סטיליאן גלברג: חידוש ההסכם כולל הוספת תנאים להיתר.

ד"ר סטיליאן גלברג: אחד הדברים שנעשו על-ידי המשרד לאיכות הסביבה הוא הורדת רמת הקרינה בשעות הלילה.

ד"ר סטיליאן גלברג: לפי ההסכם שנחתם בין התושבים לבין הממשלה זה 25% מהתקן.

ד"ר סטיליאן גלברג: אם ביום זה 10%, אין שום סיבה שלא יהיה 15% בלילה.

ד"ר סטיליאן גלברג: לפי הסידור עם מנהלת בית הספר, התושבים יכולים לראות את אחוז הקרינה בתחום בית הספר.

ד"ר סטיליאן גלברג: אין מוניטור כזה בחדר של מפעיל התחנה.

ד"ר סטיליאן גלברג: כתנאי נוסף להיתר חייבתי את בזק שיתקין מוניטור כזה בחדר של המפעיל.

אמנון רובינשטיין: מה שמעניין אותנו, זה העניין של הקרינה בקרבת בית הספר.

סטיליאן גלברג: בנוגע לנקודות החמות, ליד כל עצם מתכתי אנו נמצא רמת קרינה גבוהה הרבה יותר ממה שהיא באמת.

סטיליאן גלברג: הנקודה שלפיה נקבעת רמת הקרינה, לפי דעתי, היא טובה.

סטיליאן גלברג: בסוף השבוע אנחנו נשב עם בזק ועם המומחים של התושבים, ונקבע האם יש צורך להחליף את הנקודה.

אמנון רובינשטיין: ההתרשמות שלי היא, כי ההסכם לא מקויים.

אמנון רובינשטיין: אם יש לבזק, או לכל מוסד אחר, דרישה לשנות את ההסכם, ניתן לעשות זאת רק על-ידי משא ומתן עם התושבים.

אמנון רובינשטיין: אני מסתמך על מכתב שראיתי ממשרד לאיכות הסביבה.

אמנון רובינשטיין: אני מבקש מהמשרד לאיכות הסביבה, לבדוק מחדש את הנושא הזה, ואם הוא יגיע למסקנה, כי ההסכם הזה לא מקוים, הוא צריך לפעול כפי שאמר מבקר המדינה.

אמנון רובינשטיין: אני מציע שעד ה-1 באפריל, תהיה הצעת חלופה, וכן תעשה הערכה מחודשת של העלות של מקום חלופי.

משה גלילי: יש דו"ח המפרט את העלות של הקרקע החלופית, המגיעה ל-150 מיליון.

משה גלילי: אף אחד לא בדק עדיין את נושא המימון.

משה גלילי: ברור שקונים משהו חדש.

אמנון רובינשטיין: אנחנו נעקוב אחרי הדברים, ונראה כיצד הם מתקדמים.

אמנון רובינשטיין: תמיד צריך לדאוג, כי בריאות הציבור תהיה מעל הכל.

אמנון רובינשטיין: מתקנים היוצרים קרינה אלקטרומגנטית בתדרי רדיו- רישוי והפיקוח עליהם-

אמנון רובינשטיין: כעת, נעבור אל הנושא הבא, מתקנים היוצרים קרינה אלקטרומגנטית.

פנחס אברהם: חוק הקרינה איננו קיים עכשיו, הוא עדיין בהכנה.

אמנון רובינשטיין: מתי תהיה לנו הצעת חוק, ומתי תהיה לנו הצעת תקן?

סטיליאן גלברג: קיימת גם הצעת חוק, וגם הצעת תקן, שהוכנה לפני שנה.

סטיליאן גלברג: יש דעה קדומה שאם אין חוק ואין תקן, אז ישנה פרצה.

סטיליאן גלברג: הפיקוח על מתקני קרינה הוא פיקוח קפדני.

סטיליאן גלברג: על כל אנטנה שקמה, המשרד לאיכות הסביבה עורך בדיקה והערכת סיכונים, ולאחר שהיא קמה נערכים בדיקות.

סטיליאן גלברג: כדי לחזק את עניין הפיקוח, אנחנו עורכים קורס להסמכת בודקי קרינה.

סטיליאן גלברג: ישנם שישים עובדים של היחידות הסביבתיות, שיהיו המפקחים בשטח.

סטיליאן גלברג: אנחנו נגדיל את הכוח הזה, כך שבכל הרשויות האזוריות יהיה לפחות בן אדם אחד שיעסוק במשרה מלאה, בנושא הזה.

אמנון רובינשטיין: אם אין תקן מה עושים המפקחים?

סטיליאן גלברג: החוק קובע, כי המפקח מפקח על ביצוע התנאים בהיתר.

סטיליאן גלברג: בהיתר כתוב מה רמת הקרינה המותרת, ומה רמת הקרינה האסורה, והוא מציין את אמצעי הזהירות מבחינת שילוט ומבחינת גידור.

אמנון רובינשטיין: איך קובעים את התנאים בהיתר, אם אין תקן?

סטיליאן גלברג: התנאים בהיתר נקבעו לפי קריטריונים של ארגון הבריאות העולמי.

סטיליאן גלברג: הוקמה ועדת ביקורת ישראלית שבדקה את כל הנושא של בריאות הציבור, ומטרתה לקבוע את הנורמה של מדינת ישראל בנושא.

אמנון רובינשטיין: איזו מדינה באירופה הכי מחמירה בעניין התקן?

סטיליאן גלברג: רוסיה.

סטיליאן גלברג: בכל מדינות הגוש הקומוניסטי, התקנים הם מאוד מחמירים.

סטיליאן גלברג: כל עוד אתה עובד בסביבת עבודה שנמצאת מעל התקן, אתה מקבל הטבות.

סטיליאן גלברג: התקנים הסביבתיים חייבים להיות יותר נמוכים מהתקן התעסוקתי, לכן התקנים שם מאוד מחמירים.

סטיליאן גלברג: אבל שם לא עושים משהו עם זה.

סטיליאן גלברג: אם אנחנו רוצים לא לעשות דבר, גם אנחנו יכולים לאמץ תקן מאוד מחמיר.

אמנון רובינשטיין: אני הייתי בדיון באנגליה, ושם נטען, כי אין תקן ואין פיקוח על התחנות של הטלפונים הסלולאריים.

עמירם רותם: באיטליה, ארגון הבריאות העולמי הקטין פי אלף את הקרינה, בשוויץ פי מאה, בזלצבורג זה הוקטן הכי הרבה, ללא סיבות מדעיות, רק כדי לעמוד בלחץ הציבורי.

אליעזר זנדברג: האם יש מתקנים שפועלים ללא רשיון?

סטיליאן גלברג: אני יכול לומר, שהנושא הזה אצלנו מוסדר יותר.

סטיליאן גלברג: בסדרי עדיפויות של המשרד שמטפל במפגעים סביבתיים, אין שום סיכון בריאותי לנושא הזה, יחד עם זאת הוא מטופל היטב.

סטיליאן גלברג: לגבי כל המתקנים הקיימים, כולל מפעילי הסלולארי, כולל בזק, יש לנו את הפרטים המדויקים.

סטיליאן גלברג: אף בקשה להקמת מתקן סלולארי לא נשלחת למשרד בלי שהעתק נשלח לרשות המקומית, כדי ליידע את הציבור.

סטיליאן גלברג: אני לא נותן היתר הפעלה.

סטיליאן גלברג: אחרי שמקימים אנטנה מבוצעות בדיקות, ובהתאם לתוצאות אני מאשר או לא מאשר את הפעלת האנטנה.

סטיליאן גלברג: אין אף היתר הפעלה ללא היתר בנייה.

דלית זילבר: אני רוצה להוסיף לגבי תמ"א 36א.

דלית זילבר: המועצה הארצית אישרה אותו בדצמבר 2000 , ואנחנו מקווים שהממשלה תאשר אותו שוב בעוד כחודש.

אמנון רובינשטיין: מתי המועצה הארצית תסיים את הדיונים?

דלית זילבר: המועצה הזו סיימה את דיוניה כבר בדצמבר 2000.

דלית זילבר: ב-4 בדצמבר בחודש הבא, יהיה דיון נוסף, ושבועיים אחרי זה, זה יעלה לוועדת שרים לאישור.

עידית הוד: אנחנו קראנו את הדו"ח, ושום דבר לא השתנה.

עידית הוד: אנחנו אכן עשינו אמנה עם חברות הטלפון הסלולארי, אבל זו אמנה שנבעה מהצורך להגיע להסכם.

אמנון רובינשטיין: מה נקבע באמנה הזו?

עידית הוד: באמנה נקבעו נהלי מעבר.

עידית הוד: נקבע שהחברות יבצעו פיקוח אחת לשנה, אבל לדעתנו גוף שלטוני צריך לעשות את הפיקוח, ולא החברות עצמן.

עידית הוד: אנחנו קיבלנו בינואר 2000 שתי הצעות חוק.

עידית הוד: אחת, הקרינה הבלתי מייננת.

עידית הוד: השנייה, תזכיר חוק היתרי קרינה.

עידית הוד: אנחנו בירכנו על הצעות אלו, ובקשנו שיקדמו את החקיקה.

עידית הוד: פנינו גם לשרה לאיכות הסביבה במכתב, שעד היום לא התקבלה תשובה עליו.

עידית הוד: פנינו למנכ"ל לאיכות הסביבה, פנינו לשר לאיכות הסביבה, ואף אחד מהם לא החזיר תשובה.

עידית הוד: אנחנו חושבים שהפיקוח צריך להיעשות בתקופות זמן מסוימות, ולא רק לפני מתן ההיתר ואחרי מתן ההיתר.

עידית הוד: יש עוד הרבה נושאים פרוצים, כמו התיאום בין היתר הבנייה, לבין ההיתר של המשרד לאיכות הסביבה.

עידית הוד: ישנם הבדלים רבים.

עידית הוד: אנשי רשויות המקומיות לא אמורים לבדוק קרינה.

עידית הוד: המשרד לאיכות הסביבה צריך לחוקק חוקים ולהטיל אגרות, שייאכפו על-ידי מפקחים שיצאו לשטח ויבדקו, אך הוא לא עושה זאת.

עידית הוד: הוא מנסה להעביר את הנושא הזה ליחידות הסביבתיות, כלומר לעובדי הרשויות המקומיות, שאין להם הסמכה חוקית לעשות זאת.

עידית הוד: זה יוצר חבות לא רק על אותם אנשים, אלא על ראשי הרשויות.

עידית הוד: אלו עובדי רשות מקומית, מדוע שהם יתעסקו עם קרינה?

עידית הוד: זה יוצר בעיות של ביטוחים.

עידית הוד: אף אחד לא מוכן לבטח אותם.

פאשמף שוגון: אחרי ההיתר הראשוני להקמת האתר, אין פיקוח על כל מה שנעשה אחרי זה.

פאשמף שוגון: אני משמש גם כראש רשות.

פאשמף שוגון: עשרים מטר מאחורי גבי עומדת אנטנה, ואני לא קיבלתי שום עדכון מאז שהאנטנה הוקמה.

אסף איזין: פורום החברות הסלולאריות, כולל את סלקום, פלאפון ופרטנר.

אסף איזין: אנחנו חושבים, כי האמנה שנחתמה הייתה צעד חשוב מאוד להסדרה של העניין הזה, בהעדר כל כלים תכנוניים שהיו בנמצא.

אסף איזין: אתמול בוועדת שרים הוחלט על הארכת האמנה עד שתמ"א 36 תכנס לתוקף.

נועה בן אריה: זה הוחלט ללא תיאום עם השלטון המקומי.

עידית הוד: אין קשר בין האמנה לתמ"א.

אסף איזין: האמנה צוינה בדו"ח המבקר ככלי וולונטרי שהכניס סדר למערכת הזו.

אסף איזין: מאז שנעשתה האמנה הזו, כל האתרים שמוקמים, מוקמים בהיתר בנייה, כי רק כך ניתן להוציא היתר הפעלה מהמשרד לאיכות הסביבה.

אסף איזין: נעשה מאמץ גדול להפוך את כל האתרים למורשים.

אסף איזין: כעת יותר מ-60% מהאתרים הם מורשים, ויותר מ-30% הוגשו לוועדות ונמצאים כרגע בדיונים בוועדות המקומיות.

אסף איזין: אני חושב שהאמנה תרמה רבות להסדרה של הנושא הזה.

אסף איזין: החברות, באמצעות חברות הבדיקה המאושרות על-ידי המשרד לאיכות הסביבה, התחייבו באופן וולונטרי לבצע אחת לשנה בדיקת קרינה של אתרי השידור.

אסף איזין: בדיקה זאת היא גלויה.

אסף איזין: כל רשות שמבקשת את בדיקות הקרינה, מקבלת זאת.

אסף איזין: אנחנו מקווים שבקרוב תיכנס תמ"א שתפתור את העניין באופן קבוע.

גיא צפריר: בנושא התקנים, יש שתי שאלות שניתן לשאול.

גיא צפריר: האחת, האם המהות של התקן, כלומר אותן הנחיות בטיחות שנקבעו בארגון הבריאות העולמי ומיושמות במכלול התקנים שיש בעולם, נבדקות ומיושמות כאן.

גיא צפריר: לדעתי, התשובה על השאלה הזו היא חיובית.

גיא צפריר: המשרד לאיכות הסביבה אוכף את הדבר הזה.

גיא צפריר: כל האנטנות הסלולאריות עומדות בדבר הזה, והדבר הזה נבדק.

גיא צפריר: האם זה נעשה באמצעות תקן רשמי, תקנה פנימית, הנחיות של הממונה או מסגרת סטטוטורית אחרת, זו שאלה משפטית מעניינת, אבל השאלה מבחינת בטיחות הציבור, היא האם הנחיות הבטיחות נשמרות או לא, והתשובה על כך היא כן.

גיא צפריר: ההיתרים הניתנים לכל אנטנה זו המצאה מקומית.

גיא צפריר: במקומות אחרים בעולם אומרים, כי כל אנטנה העומדת בפרמטרים האלה ויש בה ציוד כזה, היא מותרת.

גיא צפריר: פה הממונה בודק כל אנטנה לפי תוכנית, לפי מידה, לפי בדיקה, ומוודא ספציפית שהיא עומדת בפרמטרים, והמדידות שבאות אחריה מאמתות את הדו"חות התיאורטיים ואת החישובים שנעשים בדרך.

אמנון רובינשטיין: אם יהיה תקן רשמי, לא יהיה צורך בפיקוח אינדיווידואלי.

אורלי חורש: במאי ובאוגוסט 2000, המשרד הפיץ תזכיר הצעת חוק, והתקבלו הערות רבות.

אורלי חורש: אנו עובדים עכשיו על תיקון, לאור ההערות שהיו הערות ענייניות.

אמנון רובינשטיין: מתי זה יהיה מוכן?

אורלי חורש: אני מאמינה שתוך ארבעה חודשים.

אמנון רובינשטיין: אני מאריך את זה לחצי שנה.

אורלי חורש: אני לא צריכה לספר ליו"ר הוועדה כמה קשה להעביר הצעת חוק ממשלתית.

אורלי חורש: אנו נתקלים בבעיות שאנו רוצים לפתור אותן לפני שאנו מגיעים לוועדת שרים לענייני חקיקה.

אורלי חורש: אנו רוצים להגיע להסכמות עם משרד התקשורת ועם משרד המשפטים שמקשה עלינו.

אורלי חורש: למרות שהיום אין הסדרה חוקית, המצב בשטח הוא מאוד מפוקח ומבוקר.

אורלי חורש: צר לי לשמוע את הגישה של הרשויות המקומיות אשר אומרות: זה לא התפקיד שלנו.

אורלי חורש: המשרד לאיכות הסביבה מטפל במפגעים רבים, שהקרינה היא רק חלק מהם.

אורלי חורש: מערך האכיפה והפיקוח של המשרד הוא קטן מאוד.

אורלי חורש: אנו לא יכולים לגבות כסף, כי אין לנו את הסמכות הסטטוטורית.

אורלי חורש: למרות הכל, יש תנאים להיתר, יש תקני בטיחות קרינה שמותר לשר לקבוע.

אורלי חורש: אנו חושבים שראוי היה שגם עובדי היחידות הסביבתיות ועובדי הרשויות המקומיות, לאחר שיעברו הכשרה מתאימה, יוכלו לפקח.

אמנון רובינשטיין: אם יהיה תקן ארצי ויהיה חוק ויגבו אגרות, אז גם הפיקוח יהיה יותר טוב.

סטיליאן גלברג: אין שום ספק, כי ברגע שיהיו אגרות כל מערך הפיקוח יהיה יותר טוב.

אמנון רובינשטיין: מה לגבי תקן אוניברסלי?

סטיליאן גלברג: התקן הוא תקן אוניברסלי לגבי כל האנטנות.

סטיליאן גלברג: מה שעובד במדינות אחרות, בתנאי הצפיפות של הארץ לא עובד.

סטיליאן גלברג: יש לנו עניין רב שיהיו כמה שיותר אנטנות במדינת ישראל, יחד עם זאת יש לנו עניין רב שכל המפעילים, אם יהיה אפשר, ישתמשו באותה תשתית.

סטיליאן גלברג: אנחנו בודקים כל אנטנה ואנטנה בנפרד, בשל הקרבה למגורים, ובשל הצורך להשתמש קרוב לריכוזי אוכלוסייה בהרבה אנטנות בהספקים נמוכים.

סטיליאן גלברג: כמה שיש יותר אנטנות, יש פחות קרינה למשתמשים.

אורלי חורש: אנו עובדים עכשיו על הצעת חוק, שלפיה במקרים מסוימים יינתן היתר סוג.

אורלי חורש: יהיו אנטנות, מוקדי שידור זהירים, שלא יקבלו לפי מספר האנטנות, אלא לפי הסוג, בתנאים שהממונה ייקבע.

אמנון רובינשטיין: מה קורה באיחוד האירופאי בבריסל?

סטיליאן גלברג: לגבי רמת הקרינה, זה מה שאנחנו אימצנו.

סטיליאן גלברג: התקן הזה מבוסס על המון מחקרים.

סטיליאן גלברג: אנחנו העתקנו מאירופה.

נועה בן אריה: אני מבקשת להבהיר, כי השלטון המקומי ואנשי היחידות הסביבתיות שבו, לא מתנערים ולעולם לא התנערו מהפעילות שהוטלה עליהם.

נועה בן אריה: המשרד לאיכות הסביבה יכול להעיד, שבכל ההשתלמויות משתתפים אנשי היחידות הסביבתיות.

נועה בן אריה: עבודת השטח מתבצעת על ידם.

נועה בן אריה: הבעיה של מרכז השלטון המקומי היא שאין להם הסמכה סטטוטורית.

נועה בן אריה: לא מצאתי בשום חוק את המונח יחידה סביבתית.

נועה בן אריה: הטלת המטלות האלו כורכת בחובה חוויות משפטיות.

נועה בן אריה: יש כאן מערכת יחסים שהיא כאילו מוסדרת, אך היא לא מוסדרת.

נועה בן אריה: היא מוסדרת באמצעות הסמכות שנשלחות לאנשי יחידה סביבתית.

אמנון רובינשטיין: אני פונה למשרד לאיכות הסביבה, למחלקה המשפטית, ומבקש לדון בנושא לקראת הגשת הצעת החוק, מפני שזה מוקש גדול מאוד בכל חוקי איכות הסביבה.

אורלי חורש: יש שם סמכות לממונה למנות מפקחים לא רק מבין עובדי משרדו ומבין עובדי הממשלה.

אמנון רובינשטיין: למה לא להסמיך את עובדי הרשות המקומית?

נועה בן אריה: אם אנחנו נבצע בדיקות של קרינה, על פי הסמכה סטטוטורית, ונגבה גם את האגרות בתוך הרשות, ונקים יחידות שיפעלו על פי חוק ועל פי עיגון סטטוטורי, ייטב לכולם.

אמנון רובינשטיין: לדעתי חייב להיות חוק.

אמנון רובינשטיין: אני מקווה שתוך חצי שנה תוגש הצעת חוק לכנסת.

אמנון רובינשטיין: אני רוצה לומר, שהעניין של סמכויות הביצוע הוא דבר חשוב מאוד.

אמנון רובינשטיין: אני מבקש מאנשי איכות הסביבה לשבת עם אנשי השלטון המקומי, ולשקול לתת לרשויות המקומיות את הסמכות לגבות אגרה וגם לפקח.