ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 570, 2002-07-16 12:45

דוד טל: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

דוד טל: אני מציע כי נציגי ביטוח הלאומי יפתחו את הדיון.

רועי קרת: כיום אחד הפרמטרים שלפיו נקבעות הגמלאות לתשלום דמי ביטוח, הוא השכר הממוצע במשק.

רועי קרת: בעבר השכר הממוצע היה מתעדכן מספר פעמים במהלך השנה, וכתוצאה מכך מנהל הגבייה שלנו היה צריך להוציא ארבעה פנקסים במהלך השנה.

רועי קרת: ההוצאה הזו היתה הוצאה מיותרת וטרטור מיותר למוסד ולמבוטחים.

רועי קרת: כבר הרבה שנים השכר המוצע אינו מתעדכן מספר פעמים בשנה, אלא לכל היותר פעם אחת בשנה, בינואר.

רועי קרת: כבר היום אנו יכולים לדעת כי בשנתיים הקרובות הוא לא יעלה כלל, כיוון שהוא הוקפא בחוק.

רועי קרת: בשל כך אין כל טעם להשאיר את הוראת החוק הזו.

רועי קרת: הצעת החוק בה אנו דנים מבקשת לייעל את המערכת.

דוד טל: אם אני עצמאי המרוויח 100,000 שנה, מדוע חשוב מהו השכר הממוצע במשק כדי שיקבעו עבורי מהן המקדמות שאני צריך לשלם לביטוח לאומי?

רועי קרת: כאשר אנו הצענו את החוק הזה, היתה עדיין תיקרה.

רועי קרת: אם אדם מרוויח 100,000 שקל לחודש והתקרה היא חמש פעמים השכר הממוצע, אז אנו צריכים לדעת מהו השכר הממוצע כדי לדעת מהי התקרה בכדי לדעת כמה מקדמות לגבות ממנו.

רועי קרת: בנוסף יש שיעור רגיל שאדם משלם ושיעור מופחת שהוא משלם כאשר השכר שלו הוא עד מחצית השכר הממוצע במשק.

רועי קרת: התשלום המופחת חל עד מחצית מהשכר הממוצע, והשיעור הרגיל חל על כל מה שמעל מחצית השכר הממוצע, ועל כן חשוב לדעת מהו השכר המוצע.

אביבה גייבל: בעיקרון ההכנסה של 100,000 שקל, זו מקדמה המהווה בסיס.

אביבה גייבל: העדכון הוא לפי השכר הממוצע.

אביבה גייבל: אנו מבקשים פנקס אחד עם עדכון אחד, פעם אחת משנה.

דוד טל: האם האוצר מתנגד להצעת החוק הזו העשויה לחסוך מיליונים?

אודי בן דרור: זו הצעת חוק ממשלתית אשר עברה בהסכמתנו.

רועי קרת: הסעיף השני קשור גם הוא למקדמות.

רועי קרת: בסופו של תהליך, כאשר יודעים מהי ההכנסה של אותו אדם, הוא נדרש לשלם הפרשים, או לקבל הפרשים.

רועי קרת: אנו מבקשים לקבוע פה כי עד סכום מסוים לא תידרש התחשבנות כזו.

רועי קרת: מדובר בסכום של 90 שקלים אשר אינם שווים את המאמץ הזה.

רועי קרת: מתוך הנתונים שיש בידנו יהיו יותר אנשים שירוויחו מאשר אנשים שיפסידו.

רועי קרת: עד היום הסכום היה 50 שקלים, ואנו רוצים לעדכן זאת ל-90 שקלים.

דוד טל: לי חשוב לדעת כי אכן יותר אנשים ייהנו מכך, מאשר אנשים שייפגעו מכך.

אודי בן דרור: גם מי שייפגע יוכל להתחשבן על כך שנה לאחר מכן.

משה עמית: הצעת החוק אומרת כי אם ההפרש לזכות המבוטח הוא עד 90 שקל, אנו לא נחולל פעולת הפרש.

דוד טל: גם אם יגיעו לכם 90 שקלים אתם תוותרו על כך.

משה עמית: נכון.

משה עמית: הסטטיסטיקה מראה כי החלוקה לטובתנו או לטובת המבוטח עומדת על 50%.

משה עמית: היתה תקופה בה מעל שני שליש היה הפרש שומה לחובת הנישום, ושליש היו מקבלים את ההפרש לזכותם.

רועי קרת: אם ההפרש הוא לרעתו של המבוטח, אז ויתור על ההפרש הזה הוא לטובתו של המבוטח.

רועי קרת: הצעת החוק מעונינת לוותר על ההפרש הזה.

רועי קרת: יש לנו ניסיון הפעלה עם סכום של חמישים שקלים, אני לא מניח כי תתעוררנה כעת בעיות חדשות כיוון שאנו משנים זאת ל-90 שקלים.

רועי קרת: אנשי המקצוע חושבים כי זהו הסכום הנכון להיום.

רועי קרת: אני רוצה להזכיר כי מדובר בהוראת שעה, ועל כן אם תתעוררנה בעיות שלא צפינו אותן, תמיד יהיה ניתן לתקן אותן.

דוד טל: אני רואה כי בהצעת החוק כתוב כי הוראת השעה היא לשנתיים.

רועי קרת: זו טעות, אנו החלטנו על הוראת שנה לחמש שנים.

דוד טל: אנו מוכנים לאשר את הוראת השעה הזו לשנה בלבד, כאשר אנו נקבע פגישה בעוד שנה ואם לא נשמע על בעיות מיוחדות שתתעוררנה, אנו נאשר זאת לחמש שנים.

רועי קרת: אני חייב לציין, כי המוסד מפעיל את התיקון הזה כבר שנה וחצי, ועל כן אנו צריכים לקבוע לפחות שלוש שנים כדי שתהיה משמעות לתחולה הזו.

דוד טל: כיצד אתם פועלים ובאים לבקש אישור על כך רק בדיעבד?

רועי קרת: אין אף אדם במדינת ישראל שיכול לומר כי הא נפגע מהפעולה הזו.

רועי קרת: אנו יכולים לומר כי אנו חוסכים כך הרבה מאוד כסף למדינה.

דוד טל: אני יכול לומר כי אני נפגעתי מכך.

דוד טל: אתם פגעתם ברשות המחוקקת.

דוד טל: מדובר כאן על עבירה על החוק.

דוד טל: עכשיו אני לא יודע אם אני מוכן לאשר את החוק הזה.

רועי קרת: אם החוק לא יאושר אנו נצטרך לחזור למצב של שליחת מספר פנקסים בשנה, שלא לצורך.

דוד טל: אני מחליט שלא לאשר את הצעת החוק הזו.

רועי קרת: לפחות תאשר זאת לתקופה עתידית, כדי שלא נמשיך להיות עבריינים.

דוד טל: אני מעוניין לקיים דיון עם המנהלת שלכם ועם המנכ"ל שלכם על כך שאתם הרבה מאוד פעמים חוטאים לאמת בהרבה מאוד דברים, ואנו בכל זאת נוהגים אתכם בכפפות של משי בגלל החשיבות שאנו מייחסים למוסד הזה.

דוד טל: אני לא מוכן להיות חותמת גומי שלכם.

רועי קרת: אם אתה לא תאשר את הצעת החוק, אנו נצטרך להוציא פנקסים רבים ולבזבז מיליונים.

רועי קרת: אנו נפגע כך גם בציבור.

דוד טל: אולי כך אתם תלמדו את הלקח.

דוד טל: תודה רבה, הישיבה נעולה.