ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 567, 2002-07-15 14:15

תמר גוז'נסקי: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

תמר גוז'נסקי: לבקשתו של יו"ר הוועדה אני אנהל את הישיבה.

תמר גוז'נסקי: הנושא שעל סדר היום הוא הצעה לסדר בדיון מהיר: עיצומים של פקידי הסעד לחוק הנוער.

תמר גוז'נסקי: אני הצעתי את ההצעה לפני כשבועיים והיא הוכרה על ידי יו"ר הכנסת כהצעה לסדר בדיון מהיר.

תמר גוז'נסקי: למרות העומס של ועדה זו נקבע דיון ואני מבקשת להודות להנהלת הוועדה על כך.

תמר גוז'נסקי: במסמך הרקע שכתבה הודיה קיין, שמונח לפני המוזמנים, יש נתונים מבלבלים.

תמר גוז'נסקי: קשה להבין בכמה משרות ותקנים מדובר.

תמר גוז'נסקי: יש כמה הערכות: לפי נתון אחד יש 372 משרות לפי חישוב של חלקיות משרה.

תמר גוז'נסקי: הנתון האחר הוא 280 תקנים, ואחר כך מתייחסים ל470- פקידי סעד וכן הלאה.

תמר גוז'נסקי: לדעתי נתונים אלה מלמדים שההתייחסות לנושא זה היא כאל נושא שנוסף על נושאים חשובים אחרים שעובדים סוציאליים צריכים לעסוק בהם.

תמר גוז'נסקי: ועוד לעניין הנתונים: באחת הכתבות שהופיעו ראיתי שבשנים 2000-1994 הוכפל מספר הילדים שהיו בטיפול מ16,000- ילדים ל32,000- ילדים.

תמר גוז'נסקי: אולם לא ברור לי מה קרה בשנים אלה בכל הנוגע לפקידי הסעד, כמה פקידים נוספו.

תמר גוז'נסקי: לא ראיתי זאת בנתונים במסמך שהוגש.

תמר גוז'נסקי: ברור שיש היום יותר חוקים שפקידי הסעד אמורים לפעול לפיהם, ויש גם פניות רבות יותר בפועל בעקבות החקיקה, המודעות וגם הגידול בבעיות החברתיות, שפוגע בילדים כנראה.

תמר גוז'נסקי: בשנה האחרונה חלה אחת מהפגיעות החמורות בהרבה מהשירותים, הקיצוצים והקצבאות לילדים שגדלים במשפחות במצוקה.

תמר גוז'נסקי: כל הנושאים הללו יחמירו את מצבם של הילדים עוד יותר, אין ספק בכך.

תמר גוז'נסקי: הצפי הוא שמספר הילדים שיצטרכו לטפל בהם יגדל עוד ועוד, לדאבוני.

תמר גוז'נסקי: יהיה צורך לתת לכך פתרון.

תמר גוז'נסקי: על הרקע הזה קיבלנו את המידע על עיצומי פקידי הסעד לחוק הנוער.

תמר גוז'נסקי: הדיון היום הוא לבירור דרישותיהם של פקידי הסעד ולקבלת תשובה ממשרדי הממשלה.

עדנה שטרית: אני מודה על הדיון בשם כל חברי תא פקידי הסעד לחוק הנוער ובשם כל פקידי הסעד.

עדנה שטרית: הוא מעיד על התייחסות שאנחנו מבקשים לקבל זה זמן רב מאוד.

עדנה שטרית: אנחנו מבקשים לעורר את המודעות לבעיה.

עדנה שטרית: כבר זמן רב מאוד אנחנו זועקים בכל מקום אפשרי שעבודתנו הולכת ונעשית בלתי אפשרית.

עדנה שטרית: החלק האובייקטיווי שבעבודתנו גדל עוד ועוד – ראשית בגלל השבר בחברה, העלייה והמצב הכלכלי המחמיר; ושנית משום שנעשית עבודה מעמיקה מאוד של פקידי הסעד.

עדנה שטרית: כתוצאה מכל אלה זרם הפניות הולך וגובר.

עדנה שטרית: לכך יש להוסיף גם את המצב הביטחוני.

עדנה שטרית: פעם היינו מצליחים לקלוט את האנשים שנפלו למצוקה ולעזור להם במידה כלשהי, אך היום התחושה היא שאנו עומדים מתחת למשאית חול שזורקת עלינו את כל המצוקה: לא רק שאיננו מצליחים להיענות לכולם, אנו טובעים ונקברים יחד עם הפונים.

עדנה שטרית: יש גם תחושה קשה של תסכול, של ייאוש.

עדנה שטרית: פקידי הסעד חווים תופעות גופניות ונפשיות קשות מאוד, ויש בהם גם פקידים ותיקים.

עדנה שטרית: אני עצמי התעלפתי בעבודה כמה פעמים.

עדנה שטרית: המצב בלתי נסבל.

עדנה שטרית: פקידי סעד רבים יותר נושרים ומרימים ידיים.

עדנה שטרית: אינני יודעת לומר כמה פקידי סעד נשרו בשנה האחרונה, אך אני מכירה הרבה פקידים שנשרו באופן אישי.

עדנה שטרית: פניתי אליהם והצעתי שיספרו על כך.

רות מטות: בכל שנה אני מכשירה עשרה פקידי סעד בקורס, ובכל שנה עשרה פקידים אחרים עוזבים.

רוזי נוימן: בכפר סבא היו שני פקידי סעד שעזבו.

רוזי נוימן: בעיה אחרת היא שחלק מהאנשים עובדים בתפקידים נוספים.

רוזי נוימן: הם לא מוכנים לעזוב לחלוטין את תפקידם כפקידי סעד בשל המחויבות והאתגר שבתפקידם, אולם הם מרגישים שאי אפשר לעסוק רק בכך.

רוזי נוימן: אני פקידת סעד שנים רבות מאוד.

רוזי נוימן: יש רק כ450- פקידי סעד בכל הארץ.

יוסי דיאמנט: ולא כולם במשרות מלאות.

תמר גוז'נסקי: יש בעיה של מיעוט הפקידים ויש בעיה של תחלופה.

רוזי נוימן: מדינת ישראל השכילה לחוקק חוקים נאורים מאוד, ואני גאה בהם מאוד.

רוזי נוימן: הם נתנו לנו סמכות אך גם אחריות.

רוזי נוימן: בשנת 1989 חוקקו את אחד החוקים החשובים ביותר – חוק חובת הדיווח.

רוזי נוימן: מאז השתנו תוכני העבודה שלנו לחלוטין.

רוזי נוימן: אנחנו מצליחים לעזור להרבה יותר ילדים בעקבות החוק הזה.

רוזי נוימן: יחד עם זאת לא נתנו לנו כוח אדם מתאים להתמודד עם העומס.

תמר גוז'נסקי: כמה פקידי סעד נוספו מאז כניסת חוק זה לתוקף?

מרים פבר: אינני יכולה להתייחס לתוספת פקידי הסעד אלא לתוספת המינויים.

מרים פבר: אם אני זוכרת נכון לפני חוק חסרי הישע היו כ150- מינויים.

מרים פבר: היום יש ברשימה 520 מינויים.

רוזי נוימן: אבל לא כולם עובדים.

יוסי דיאמנט: נכון.

יוסי דיאמנט: יש אנשים שמחזיקים מינויים אך אינם עובדים בפועל.

מרים פבר: זה נכון, נכון גם שיש עובדים סוציאליים שהמינוי שלהם בוטל אך הם עוד לא יצאו מהרשימות, אך יש גם עובדים סוציאליים שלא נקלטו בהן.

מרים פבר: ההבדל בין 470 הפקידים שמוזכרים במסמך הרקע לבין 520 המינויים שרשומים אצלי איננו משמעותי כל כך.

מרים פבר: לבקשתה של הודיה, ואני מודה לה על כך, בדקתי את המצב ברחבי הארץ והתברר לי שרק 30 מפקידי הסעד עובדים במשרות מלאות.

מרים פבר: כל האחרים עובדים במשרות חלקיות.

מרים פבר: נכון שיש כאלה שעובדים רק במשרה החלקית הזאת, אך לרוב הפקידים יש עוד עבודה.

יוסי דיאמנט: אגב, אנחנו מבקשים לומר שאנחנו מרגישים הרבה שאיננו יריבים של גב' מרים פבר אלא באותו המתרס.

מרים פבר: נכון.

מרים פבר: אינני יודעת אם אני מייצגת את המדינה שאתם פקידי הסעד שובתים נגדה, זה לא ברור.

עדנה שטרית: אני חייבת לציין שבעניין זה אנחנו מרגישים הרגשה קשה מאוד, לפחות אני חשה כך ונדמה לי שאינני היחידה.

עדנה שטרית: אני רואה הפרדה ברורה מאוד בין הדרג המקצועי לדרג הפוליטי במשרד העבודה והרווחה.

עדנה שטרית: ההרגשה שלי היא שהדרג המקצועי מבין מאוד את הצרכים שלנו ורואה עין בעין את הקשיים.

עדנה שטרית: העובדים המקצועיים של המשרד חיים עמנו, מדריכים אותנו, אנחנו נפגשים עמם בוועדות.

עדנה שטרית: הדרג הפוליטי מנותק לחלוטין ממה שקורה בלשכות.

עדנה שטרית: לא ברור לי מתי שר העבודה והרווחה ביקר בלשכה כלשהי.

עדנה שטרית: יש ניתוק.

תמר גוז'נסקי: זאת תחושתה של גב' שטרית.

תמר גוז'נסקי: זה איננו הנושא שעל סדר היום.

תמר גוז'נסקי: נחזור לנתונים שמסרה גב' פבר.

מרים פבר: לפני הרבה שנים היה לי ויכוח עם מר חיים פוזנר בשאלה מה טוב יותר – פקידי סעד במשרה מלאה או במשרה חלקית.

מרים פבר: מר פוזנר אמר שמשרות חלקיות עדיפות כי התפקיד שוחק כל כך שכדאי לעסוק בעוד משהו.

מרים פבר: היה ויכוח אידאולוגי בנושא זה.

מרים פבר: במשך השנים החקיקה התגברה, והוסיפו הרבה מאוד חוקים לאחריותם של פקידי הסעד.

מרים פבר: היום נדרשת מומחיות כדי להבין את החוקים ולדעת לפעול לאורם.

מרים פבר: עלו גם בעיות שלא היו בעבר.

מרים פבר: היום נדרשת מומחיות בכל מיני תתי-נושאים.

מרים פבר: איך אפשר להכשיר אדם שעובד בחצי משרה בתתי-הנושאים הללו?

מרים פבר: הלשכות אפילו אינן מסכימות להוציא אנשים שעובדים בחצי משרה לכל ההכשרות הללו.

מרים פבר: אילו פקיד הסעד היה עובד במשרה מלאה, מנהל הלשכה היה מבין שעליו להרשות לו להיעדר יום בשבוע או יום בשבועיים כדי להשתלם.

מרים פבר: אבל אם הוא עובד במשרה חלקית, הוא איננו מעוניין להוציאו להשתלמויות בנושאים שונים – זה כבר איננו מעשי.

תמר גוז'נסקי: פקידי הסעד לא מגיעים להשתלמויות?

מרים פבר: מגיעים פחות מדי עובדים לטעמי.

מרים פבר: הייתי רוצה לראות יותר עובדים.

עדנה שטרית: יש עוד עניין: יש מדריכים בפועל שלחלק גדול מהם יש כמה וכמה פקידי סעד בהדרכתם – ועליהם לרכז את עבודתם ולבצע ליווי לבתי משפט וכו', אך אין בכלל תקן לכך.

עדנה שטרית: כל זה נוסף על העומס הרגיל, במין התנדבות.

יוסי דיאמנט: אין תגמול כספי על תפקיד בכיר יותר.

עדנה שטרית: גם אין משרה נפרדת לכך.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת לסכם את הנתונים עד כה: יש שלושים פקידי סעד במשרה מלאה.

תמר גוז'נסקי: יש כ500- פקידי סעד בסך הכול והם עובדים בחלקים שונים של משרה.

תמר גוז'נסקי: למעשה קשה לתת הכשרה מקצועית בשל העבודה בחלקיות משרדה, והצרכים גדולים מאוד.

רות מטות: אני מבקשת להוסיף ולומר שבעצם התקנים של פקידי הסעד אינם תקנים "צבועים".

רות מטות: משרד העבודה והרווחה לא הקצה מספר מסוים של תקנים לעיריית ירושלים בעבור פקידי סעד.

רות מטות: כל רשות ורשות מחליטה על כך בעצמה.

רות מטות: בעיריית ירושלים נפלה החלטה, בעקבות שחיקה ומשבר גדול מאוד: מנהלי הלשכות החליטו לאפשר לעוד עובדי משפחה לצאת לקורס לפקידי סעד כדי לסייע לפקידי הסעד בעבודתם.

רות מטות: זאת החלטה פנימית, לפי שיקול דעתם של העובדים הסוציאליים.

רות מטות: טוב שהם עוברים את הקורסים, משום שאם תעזוב פקידת סעד בעתיד, נוכל להכין די מהר פקידה במקומה.

רות מטות: אך עדיין אין זה אומר שמי שעבר השתלמות כזאת יעבוד כפקיד סעד במסגרת המשרה שלו.

רות מטות: אך עדיין אני מברכת על כך ואני שמחה על כל מנהל שמחליט להוציא עוד אנשים להכשרה.

רות מטות: כך אפשר למצוא מחליפים לפקידי סעד שעוזבים או שיוצאים לחופשה, והעומס איננו נשאר על כתפיהם של אלה שנשארו.

תמר גוז'נסקי: איך העירייה יודעת כמה פקידי סעד היא צריכה?

רות מטות: אנחנו נותנים נתונים לעירייה.

רות מטות: היום פקיד סעד במשרה מלאה מטפל בממוצע ב220- מקרים, וזה המון.

רות מטות: זה בלתי אפשרי ובלתי נסבל.

תמר גוז'נסקי: ואם מספר הילדים יגדל תבקשו עוד תקנים?

עדנה שטרית: בכמה הנתון הזה עוד יכול לגדול?

עדנה שטרית: זה כבר לא משמעותי.

רות מטות: אנחנו יכולים לבקש תקנים נוספים, אבל לא נקבל אותם.

תמר גוז'נסקי: מה עושים אם אין פקיד סעד זמין?

רות מטות: ירושלים היא עיר גדולה מאוד ויש בה הרבה מאוד של ילדים.

רות מטות: אגב, זו גם העיר הענייה ביותר, כידוע.

רות מטות: מאחר שהעיר גדולה אפשר להניע פקידי סעד מאזור אחד לאזור אחר – אך עד גבול מסוים.

רות מטות: בישובים קטנים יותר יש פקיד סעד אחד, אם בכלל.

יוסי דיאמנט: נכון, יש יישובים בארץ שאין בהם בכלל פקיד סעד.

יוסי דיאמנט: גב' מטות התייחסה לתקנים "צבועים", ואני מבקש להבהיר שאיננו מעוניינים בשיטה זו.

יוסי דיאמנט: אנחנו מעוניינים בתקינה במעמסה לפי מספר המקרים.

יוסי דיאמנט: אם יפעלו לפי תקנים "צבועים" יהיה אפשר לטעון שאם מספר התקנים שנקבע התקבל אין צורך להוסיף.

יוסי דיאמנט: אבל העומס תלוי במספר הפונים, וזה חשוב מאוד להדגיש.

דליה אהוד: אני יו"ר איגוד העובדים הסוציאליים במחוז הדרום וממלאת מקום יו"ר איגוד העובדים הסוציאליים הארצי.

דליה אהוד: אנחנו כאיגוד מקצועי החלטנו לאסור על פקידי הסעד להמשיך לעבוד בדרך שהם עובדים בה.

דליה אהוד: מדובר באנשי מקצוע.

דליה אהוד: אנחנו איננו רק ועד העובדים של העובדים שלנו, אלא יש לנו מחויבות למדיניות חברתית וללקוחותינו.

דליה אהוד: בעצם הפכנו להיות נציב תלונות.

דליה אהוד: יש באיגוד שלנו לתלונות הציבור.

דליה אהוד: מזעזע לשמוע מהצד של הציבור כמה העובד רוצה לתת וכמה הוא איננו יכול לתת.

דליה אהוד: מעולם לא ראיתי אמפתיה גדולה כל כך של לקוחות כלפי עובדים סוציאליים.

דליה אהוד: אך העובדים הסוציאליים אינם יכולים לתת: לפני כשבועיים התערבתי במקרה של פקידת סעד עמדה בשעה שתיים בבוקר עם תינוק על הידיים ולא היה לה לאן לשלוח אותו.

דליה אהוד: והיום בכלל נהוג "לכסח" עובדים סוציאליים בכלל ופקידי סעד ביניהם.

דליה אהוד: קוראים לנו חוטפי ילדים ועוד.

דליה אהוד: אנחנו כחברה פוגעים בעצמנו.

דליה אהוד: אתמול התראיינתי ואמרתי בפירוש: את הדגל החברתי נושאים בדרך כלל בזמן בחירות.

דליה אהוד: יומיים אחרי הבחירות שוכחים זאת.

דליה אהוד: וכמובן, זאת הכללה גסה.

דליה אהוד: אך אנחנו עומדים היום בשעת מבחן.

ורד וינדמן: חשוב לי להיות כאן היום משום שאני מנהלת פרויקט שמלווה ילדים שנפגעו מעברות.

ורד וינדמן: אני פוגשת את הילדים ומקבלת טלפונים מהם, ואני כאן כדי לחזק את ידיהם של פקידי הסעד.

ורד וינדמן: לעיצומים הללו, שבקושי מדברים עליהם, יש השפעה גדולה על המציאות.

ורד וינדמן: קוראים לנו לבוא לתחנת המשטרה משום שיש שם שתי בנות שנפגעו מגילוי עריות על ידי אביהן במשך שנים.

ורד וינדמן: הבנות אינן בקשר עם האם, היא חולה בניוון שרירים וחזרה בתשובה, ולבנות עצמן יש קעקועים על השוטרים בתחנת המשטרה עמדו בקשר בשלט רחוק עם פקידת סעד – היא הייתה בעיצומים אך רוצה לסייע ולכן ניווטה את הדברים דרך הטלפון.

ורד וינדמן: במשטרה הדוד בכה והדודה צעקה – גם עלינו, כי אין גם על מי לצעוק; והמשטרה עצמה הייתה במצוקה ולכן קראה לנו.

ורד וינדמן: הנערות מתקשרות שוב ושוב למלווה שלנו ומבקשות טיפול, מבקשות שמישהו ידבר אתן.

ורד וינדמן: בפסקי הדין אומרים תמיד שבית המשפט, כזרוע של מדינת ישראל, הוא אביהם של כל הקטינים.

ורד וינדמן: אם כך מתנהג אביהם של כל הקטינים, צריך לבדוק אם לא צריך להוציא את הילדים מהבית.

תמר גוז'נסקי: אחרי ששמענו בקצרה את הבעיות, אני מבקשת לשמוע את הדרישות של פקידי הסעד.

יוסי דיאמנט: ראשית אנחנו דורשים תקינה במעמסה.

יוסי דיאמנט: היום אין תקינה לפי מעמסה.

עדנה שטרית: יותר מזה, זה נוגע לאחריות הפלילית.

יוסי דיאמנט: נכון.

יוסי דיאמנט: המשמעות היא שאנחנו פקידי הסעד עלולים לעבור עברה פלילית משום שאיננו מבצעים את לשון החוק.

יוסי דיאמנט: יש עבודות שנעשו בנושא והן מציעות פתרונות.

יוסי דיאמנט: ההצעה היא שהיקף הפעולה של פקיד הסעד במשרה מלאה יהיה 20 קטינים לכל היותר בו בזמן.

יוסי דיאמנט: כאן שמענו על 220 מקרים.

יוסי דיאמנט: אולם אם יהיה צורך לבדוק את הנושא הזה בוועדה חדשה, גם לכך נהיה מוכנים.

יוסי דיאמנט: שנית אנחנו מבקשים כלים לעבודה, ואתחיל בדברים הקטנים ביותר כמו טלפון סלולרי.

יוסי דיאמנט: אני מממן כרגע את הטלפון הסלולרי שלי, משום שהרשות המקומית לא נותנת לי טלפון סלולרי.

יוסי דיאמנט: ואם רשות נותנת מכשיר טלפון סלולרי היא מחייבת את פקידי הסעד בהשתתפות גבוהה מאוד – כי הם נאלצים לפעול באמצעותו לא מעט – ולכן לא משתלם להם להחזיק את הטלפון הסלולרי.

יוסי דיאמנט: בצד האחר של קשת הצרכים נדרשים הדברים הגדולים ביותר, כלומר כלים טיפוליים בשטח.

יוסי דיאמנט: אין לנו די כלים לתת מענה לילדים, לא בתוך הקהילה – ושם נעשית הפעילות החשובה והנכונה ביותר; ולא מחוץ לקהילה – אם אין ברירה ויש לנקוט צעד כזה.

רוזי נוימן: אני מבקשת להתייחס לשעות העבודה.

רוזי נוימן: אנחנו עושים כוננות.

רוזי נוימן: משרד העבודה והרווחה קבע שפקיד סעד יהיה בכוננות שמונה שעות ביממה.

רוזי נוימן: ברוב המקומות העבודה מסתיימת ב14:00- או ב16:00-.

רוזי נוימן: מה בנוגע ליתר השעות?

רוזי נוימן: כמובן, לא נשאיר ילד במשטרה בסוף היום, אבל הדברים נעשים בהתנדבות של פקיד הסעד.

רוזי נוימן: השאלה היא כמה נוכל לשאת.

עדנה שטרית: אני מבהירה שהכוננות משולמת לנו אך לא באופן מלא: שני שלישים מהשעה, ולא שכר מלא לשעה.

יוסי דיאמנט: אני פקיד סעד יחידי ברשות המקומית שלי.

יוסי דיאמנט: כלומר, אני כונן 24 שעות ושבעה ימים בשבוע.

יוסי דיאמנט: אך אני מקבל 32 שעות כוננות בשבוע בלבד.

תמר גוז'נסקי: אם כן שתי הדרישות היא תקינה במעמסה וכלים לעבודה.

תמר גוז'נסקי: מי עונה לנושאים שעלו בשם משרד העבודה והרווחה?

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת לציין בצער ובתדהמה שנציג משרד העבודה איננו נוכח.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מאחלים למר ברוך יפה נוף החלמה מהירה, שמענו שהוא חולה, אולם הוא היה יכול לשלוח לכאן את המנכ"ל או נציג אחר מתחום הכספים או מתחום אחר.

עדנה שטרית: לא רק שאין לנו תמיכה ממשרד העבודה והרווחה אלא יש אפילו התקפה של ראשי המשרד כלפינו.

תמר גוז'נסקי: אבל זהו דיון ענייני ויש צורך לשמוע את התגובה.

תמר גוז'נסקי: קראתי בעיתון שבקרוב יהיו תקנים נוספים לעובדים סוציאליים.

תמר גוז'נסקי: נשמע את דבריה של נציגת משרד האוצר.

עדנה שטרית: אלה תקנים כלליים.

מרב שביב: בנוגע ל"צביעת" התקנים, גם משרד האוצר איננו "צובע" בספר התקציב את התקנים לפי חלוקה פנימית של עובדים סוציאליים.

מרב שביב: אין לי מושג כמה תקנים לפקידי סעד לחוק הנוער הקצה משרד העבודה והרווחה מתוך סך התקנים לעובדים סוציאליים.

מרב שביב: יש כ3,000- תקנים לעובדים סוציאליים, אולי קצת יותר.

מרב שביב: הם נמצאים ברשויות המקומיות ומשרד העבודה והרווחה משתתף ב75%- במימונם.

מרב שביב: מתוך אלה משרד העבודה והרווחה בחר להקצות מספר מסוים של פקידי סעד לחוק הנוער, כפי שציינה גב' פבר.

מרים פבר: לא המשרד מקצה את פקידי הסעד.

מרים פבר: הרשויות המקומיות עושות זאת.

מרב שביב: נכון.

מרב שביב: הן אוכפות את מדיניות המשרד.

מרב שביב: הרשויות קובעות את ההיקפים.

יוסי דיאמנט: הרשויות מוסיפות עוד הרבה תקנים שבכלל אינם ממומנים.

יוסי דיאמנט: התקן שלי הוא תקן של רשות ולא של מדינה.

יוסי דיאמנט: הרשות הוסיפה.

מרב שביב: אני מניחה שגם התנאים נקבעים על ידי הרשות ולא על ידי משרד העבודה.

מרב שביב: במשך השנים נוספו מאות תקנים של עובדים סוציאליים לרשויות המקומיות דרך תקציב משרד העבודה והרווחה.

מרב שביב: גם השנה, שנת 2002, מתכנן משרד העבודה להקצות 200 עובדים סוציאליים נוספים מתוך תוספת תקציב שניתנה למשרד.

מרב שביב: אינני יודעת כמה פקידי סעד לחוק הנוער מתוכננים להיות בתוספת הזאת, אבל גם השנה יש תוספות של מאות תקנים של עובדים סוציאליים לרשויות המקומיות, כמו בשנים קודמות.

מרב שביב: משרד העבודה יכול להקצות תקנים נוספים לפקידי סעד מתוך 200 התקנים שיינתנו בקרוב, ולתגבר את התחום הזה.

דליה אהוד: נכון שנוספו מאות תקנים.

דליה אהוד: אבל נוספו עשרות אלפי מטופלים.

דליה אהוד: זאת בדיוק הבעיה שלנו לאורך כל הדרך.

יוסי דיאמנט: מעבר לכך, כבר היום הוחלט ש160- מהתקנים הללו יהיו בשטח ו40- תקנים נשארים בתוך המשרד לתגבור במערך שלו.

מרב שביב: אלה החלטות של משרד העבודה והרווחה, זה סדר העדיפויות שלו.

יוסי דיאמנט: 160 התקנים יגיעו לכל הארץ, לכל התפקידים, גם לעובדים שמטפלים בקשישים למשל.

יוסי דיאמנט: השאלה הגדולה היא מה יגיע בסופו של דבר לחוק הנוער.

תמר גוז'נסקי: איך אפשר להתגבר על הבעיה?

תמר גוז'נסקי: העובדים הכריזו על עיצומים ואם לא תהיה היענות אפשר שתהיה גם שביתה.

תמר גוז'נסקי: כולנו יודעים שבסופו של דבר יש דיונים והחלטות.

תמר גוז'נסקי: מה אפשר לעשות כדי שזה לא יקרה בעוד שלושה או חמישה או שבעה חודשים ובינתיים עוד אלפי ילדים יסבלו?

תמר גוז'נסקי: האם התקיימו דיונים בנושא?

תמר גוז'נסקי: האם נושא התקינה נדון?

תמר גוז'נסקי: איך אפשר להבטיח שלפקידי הסעד יהיו כלים אלמנטריים כמו טלפון סלולרי?

מרב שביב: הנושאים הללו לא הגיעו למשרד האוצר.

מרב שביב: הנהלת משרד העבודה והרווחה לא העלתה אותם בפנינו.

מרב שביב: ההקצאה היא לחלוטין לפי סדר העדיפויות של משרד העבודה והרווחה.

מרב שביב: הנהלת משרד העבודה והרווחה צריכה להידרש לשאלות ולבקשות.

מרב שביב: משרד האוצר לא יכתיב איך לחלק את התקנים של העובדים הסוציאליים.

דליה אהוד: יש הבטחה של ראש הממשלה בעניין זה.

מרב שביב: אבל ראש הממשלה לא הבטיח כמה מתוך הסכום שהובטח יינתן לפקידי סעד לחוק הנוער.

מרב שביב: מאחר שאין קביעה מפורשת כזאת, אין באפשרות משרד האוצר לכפות צעד כלשהו.

מרב שביב: לדעתי יש להידבר עם הנהלת משרד העבודה והרווחה.

מרב שביב: אני מוכנה להיות שותפה לדיונים מסוג זה, למרות שאין לי שום מושג כמה צריך להקצות, איך צריך להקצות ועל מה לוותר.

מרב שביב: יש יותר מ3,000- תקנים לעובדים סוציאליים ברשויות.

מרב שביב: צריך לבחון מחדש אם אין טעם לתגבר תחומים כאלה על חשבון תחומים אחרים.

מרב שביב: נראה לי שלא כדאי להתבסס על תוספות תקציב.

מרב שביב: יש תוספת של 100 מיליון ש"ח, שהיא בהמשך ל18- מיליון ש"ח שמשרד העבודה והרווחה קיבל, ולאחר הפחתה של הקיצוצים של משרד העבודה והרווחה (60 מיליון ש"ח בערך).

מרב שביב: לא נראה לי שכדאי להתבסס על תוספת נוספת, מעבר לכך, אלא אם יהיו תוספות שהממשלה תחליט עליהן, אך עדיין אין החלטות כאלה.

מרב שביב: במצב הקיים מה שאפשר לנסות הוא לשנות את ההקצאה הקיימת.

מרב שביב: את זאת יש לעשות בדיון עם הנהלת משרד העבודה והרווחה.

יוסי דיאמנט: מרגע שפתחנו את העיצומים והמצב הוכר כסכסוך לא פעלנו.

יוסי דיאמנט: העברנו מכתבים ופנינו למשרד העבודה והרווחה.

יוסי דיאמנט: ביקשנו שנשב יחד.

יוסי דיאמנט: הם לא מתייחסים בכלל למכתבינו.

יוסי דיאמנט: כיוון שאין הידברות בעוד שלושה חודשים נחזיר את המינויים, אם המצב לא ישתנה.

עדנה שטרית: מעבר לכך, אני עובדת שנים רבות – אני עובדת סוציאלית מעל עשרים שנה ופקידת סעד לפי חוק הנוער כ17- שנה, ואף על פי שהחזרתי את המינוי כי אני זועמת על ההפקרה בשטח אני מרגישה מאוד מחויבת.

תמר גוז'נסקי: זאת הבעיה.

תמר גוז'נסקי: במקום שיש בו הרבה נשים, יש מחויבות רבה.

תמר גוז'נסקי: ונוסף על כך נשים הרי גם אמורות לעבוד בחינם.

עדנה שטרית: אבל בשם המחויבות הזאת אני נותנת את ידי למערכת שהיא הרסנית לילדים.

עדנה שטרית: אנחנו מגדלים דור במצב כזה ואחר כך מתפלאים על ממדי העבריינות ומחלות הנפש ועוד.

תמר גוז'נסקי: היום קיימנו דיון בנושא חוק זכויות ילדים בסיכון.

תמר גוז'נסקי: גם גב' פבר השתתפה בו.

תמר גוז'נסקי: כוונת הצעת החוק לבצע מהלך גדול.

תמר גוז'נסקי: כמובן, יעבור זמן רב עד שהחוק יעבור וייושם.

תמר גוז'נסקי: מה שפקידי הסעד מעלים היא בעיה שדורשת פתרון מידי.

תמר גוז'נסקי: למעשה אין חלופה לעבודתם של פקידי הסעד.

תמר גוז'נסקי: עובד סוציאלי שלא עבר הכשרה לא יוכל להחליף אותם.

תמר גוז'נסקי: אם 30 פקידי הסעד שעובדים במשרה מלאה ושאר פקידי הסעד שעובדים במשרה חלקית לא נמצאים בשטח, הילדים לא יטופלו.

תמר גוז'נסקי: לכן יש צורך להפסיק את השביתה ולקבל תשובות.

תמר גוז'נסקי: כמו כן יש ליצור מצב שלא תהיה תחלופה גדולה כל כך.

תמר גוז'נסקי: תחלופה כזאת היא בזבוז אדיר.

תמר גוז'נסקי: שמעתי על מצב דומה בטיפול נמרץ ילדים בבית חולים.

תמר גוז'נסקי: סיפרו לי שהכשרתה של אחות בטיפול נמרץ תינוקות, בפגיות, אורכת שנתיים.

תמר גוז'נסקי: אחרי ההכשרה הזאת האחות עובדת שנה נוספת ועוזבת, ואז שוב מקבלים אחות להכשרה.

תמר גוז'נסקי: זהו בזבוז אדיר של משאבים, בין היתר משום שנשים צעירות מתקשות מאוד לעמוד במתח בעבודה בטיפול נמרץ ילדים, ואילו חלק מהנשים מבוגרות יותר כבר הגיע לתפקידים אחרים.

תמר גוז'נסקי: המצב כאן דומה לכך: או שמישהו יודע לתפקד כפקיד סעד ויש לו מינוי, או שהוא איננו יודע לפעול.

תמר גוז'נסקי: אם מחר השופטים יחליטו שהם שובתים, לא יהיה אדם אחר שישפוט במקומם.

תמר גוז'נסקי: אי אפשר לשבץ לתפקיד זה מובטל מלשכת התעסוקה.

עדנה שטרית: ואצלנו זה ממש דיני נפשות.

תמר גוז'נסקי: לכן לדעתי יש כאן שני שלבים.

תמר גוז'נסקי: ראשית נדרשת תשובה מידית שתאפשר לפקידי הסעד לנשום.

תמר גוז'נסקי: שנית יש לבחון את הנושא בראייה ארוכת טווח.

תמר גוז'נסקי: אם גב' מטות מכשירה עשרה פקידי סעד בשנה ועשרה אחרים עוזבים וכך שוב ושוב – מה התועלת בכך?

תמר גוז'נסקי: שלא לדבר על אלה שלמדו עבודה סוציאלית ולא עוסקים בתחום.

מרב שביב: אני מבקשת שהפנייה תהיה להנהלת משרד העבודה והרווחה.

תמר גוז'נסקי: גב' שביב היא נציגת הממשלה בדיון, ולכן אני מסתכלת אליה בדבריי.

תמר גוז'נסקי: אולם ברור שבהרכב הזה של המוזמנים לא נצליח להתקדם, כי אין נציג להנהלת משרד העבודה והרווחה.

תמר גוז'נסקי: בשבוע הבא הכנסת יוצאת לפגרה.

תמר גוז'נסקי: אני יודעת שעל ועדת העבודה, הרווחה והבריאות יש עומס עצום, אך אינני רואה דרך אחרת אלא לקיים דיון נוסף בנושא בשבוע הבא.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת שח"כ טל, יו"ר הוועדה, יתערב כדי לקדם זאת.

תמר גוז'נסקי: הדיון חייב להיות לפחות בהשתתפות מנכ"ל משרד העבודה והרווחה, אך רצוי שגם השר יהיה נוכח בו.

תמר גוז'נסקי: אני מוכנה להגיע לישיבה זו בכל שעה אפשרית.

תמר גוז'נסקי: אם שר העבודה והרווחה יציע שלא תתקיים ישיבת ועדה אלא ישיבה בנוכחות נציגות פקידי הסעד, גם זה אפשרי; אך אני מציעה שלא נצא לפגרה בלי שיהיה דיון עם נציגי משרד העבודה והרווחה, גב' שביב ממשרד האוצר, נציגות של פקידי הסעד וכל מי שצריך להשתתף.

תמר גוז'נסקי: כי מהישיבה הזאת אנחנו יוצאים בדיוק כפי שנכנסנו אליה.

תמר גוז'נסקי: אין מי שיענה על הדרישות.

עדנה שטרית: זה התסכול שלנו במשך שנים.

תמר גוז'נסקי: אין דרך אחרת אלא להציג את הדברים כהחלטה שהתקבלה בישיבה זאת.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מעוניינים לפתור את הבעיה ועומדים על כך ששר העבודה והרווחה יגיע לדיון, ואם הוא איננו יכול להגיע, שיבוא המנכ"ל והאחראי על הכספים או אנשים אחרים שהם מקבלי ההחלטות במשרד העבודה והרווחה.

תמר גוז'נסקי: גב' פבר אינה אחראית לחלוקת התקציבים של משרד העבודה והרווחה, לדאבוני הרב.

מרב שביב: אך החלטה כזאת תחייב אותנו לעכב את הפנייה שהעביר אלינו משרד העבודה והרווחה לוועדת הכספים.

מרב שביב: זה יחייב הקפאה של כל התקציב שהתווסף למשרד העבודה והרווחה או לפחות הקפאה של 200 התקנים הנוספים של העובדים הסוציאליים.

מרב שביב: כבר יש חלוקה מסוימת.

מרב שביב: יהיה קושי לשנות אחר כך את מה שנקבע.

תמר גוז'נסקי: אני לא מציעה לעכב כלום.

תמר גוז'נסקי: מה שאושר למשרד, אושר.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מבקשים פתרונות ממשרד העבודה והרווחה, הוא צריך לפתור את הדברים – במסגרת 200 התקנים, בתקנים שיוקצו מעבר לכך, כתוספת – אינני יודעת.

מרב שביב: הדבר יקשה על הפתרונות.

מרב שביב: כרגע יש תקציב ומוסיפים 200 תקנים.

מרב שביב: יהיה קושי להוסיף תקציב נוסף מעבר לכך.

מרב שביב: לדעתי יש לבדוק את החלוקה הקיימת של 200 התקנים.

מרב שביב: אך בכל מקרה, אינני בטוחה שהנושא יגיע לוועדת הכספים עד השבוע הבא.

עדנה שטרית: זה עלה התאנה שמנסים שיהיה גמיש בהרבה ממה שאפשר.

עדנה שטרית: ולכן הוא מתפורר.

איזבל סרי-לוי: החוליה שחסרה כאן היא השלטון המקומי.

איזבל סרי-לוי: כולנו עובדי רשויות מקומיות.

איזבל סרי-לוי: בלשכת הרווחה שאני עובדת בה המנהלת היא שמחליטה איך לחלק את התקנים.

איזבל סרי-לוי: היו מצבים אבסורדיים אצלנו: יש עובדת סוציאלית שמועסקת ב100%- משרה כעובדת קשישים.

איזבל סרי-לוי: לאט לאט, בכרסום ולאחר שהוכחנו למנהלת בכמה מקרים של חוק נוער עלינו לטפל, העובדת הזאת מועסקת חצי מהזמן כפקידת סעד לפי חוק נוער וביתר הזמן היא עובדת עם קשישים.

איזבל סרי-לוי: אך התקן שלה מופיע במשרד הרווחה כתקן של עובדת סוציאלית לקשישים; כשהיא תעזוב תבוא במקומה עובדת קשישים ב100%- משרה.

ציפי לפלר: אני מסכימה עם הדברים.

ציפי לפלר: המצב היום ברשויות המקומיות הוא בלתי נסבל בכל התחומים: תחום הקשישים, פקידי סעד לסדרי דין – שנמצאים בעיצומים כבר ארבע שנים – ופקידי סעד לחוק נוער.

תמר גוז'נסקי: אגב, איפה עומדים הדברים בנוגע לפקידי סעד לסדרי דין?

מרב שביב: אין לי מושג.

ציפי לפלר: לא קורה כלום.

ליאונורה בכר: נדמה לי שהייתה התקדמות בשבוע שעבר.

ציפי לפלר: בסוף השנה שעברה חילק משרד העבודה והרווחה כ200- תקנים לרשויות.

ציפי לפלר: עיריית ירושלים לא קיבלה כלום.

ציפי לפלר: היום אמורים לחלק עוד כ200- תקנים.

ציפי לפלר: אני שומעת שתקנים בודדים יגיעו אלינו.

ציפי לפלר: אין לי ספק שהם ילכו לצרכים הדחופים ביותר בעיר, ולא בהכרח כולם יועסקו כפקידי סעד לחוק הנוער.

ציפי לפלר: התשובה שניתנה היא שצריך להסתדר עם מה שיש ושמשרד האוצר איננו יכול לתת מענה.

ציפי לפלר: אך אין מדובר בתקנים בלבד, אלא בתנאי העסקת העובדים, בשירותים הנלווים לפקידי הסעד ובכול יחד.

ציפי לפלר: אין לי ספק שיש דברים שנתונים בידי הנהלת משרד העבודה והרווחה, אך יש דברים אחרים שאינם נתונים בידיה.

ציפי לפלר: ואני אינני מגנה על המשרד.

ציפי לפלר: מדינת ישראל צריכה לקבוע את סדר העדיפות שלה, ולהחליט אם ילדים בסכנה הם על סדר היום.

ציפי לפלר: אם לא, נהיה כמו הודו.

ציפי לפלר: הילדים יהיו ברחובות ואיש לא יטפל בהם.

ציפי לפלר: מדינת ישראל חוקקה חוקים נאורים ויפים מאוד.

ציפי לפלר: אך לא ניתנו לפקידי הסעד הכלים ליישם אותם.

ציפי לפלר: נוסף על כך פקידי הסעד עשויים להתמודד עם תביעה משפטית אם לא יטפלו בזמן במקרים.

ציפי לפלר: אך כשיש 200 ילדים בטיפולו של פקיד סעד אחד, וזה המצב בירושלים, אני חושבת שאנחנו פושעים.

ציפי לפלר: אני אחראית על הנושא ברמה העירונית ואני חושבת שאני פושעת כלפי העובדים שלי.

עדנה שטרית: וגם כלפי הילדים וההורים שלהם.

תמר גוז'נסקי: אסכם את הדברים: ראשית לנושא יש חשיבות רבה; שנית חייבים לפתור את הבעיה שהוצבה בפנינו; שלישית עלינו למנוע מצב שבו העיצומים יתגלגלו לשביתה.

תמר גוז'נסקי: לכן אני מבקשת לקיים בדחיפות ישיבה נוספת, קרובה.

תמר גוז'נסקי: אני מקווה שהיא תתקיים לפני היציאה לפגרה.

תמר גוז'נסקי: אם זה לא יצלח, צריך לחשוב כיצד לפעול הלאה.

תמר גוז'נסקי: אני מקווה מאוד שנשכנע את הנוגעים בדבר כדי שהישיבה תהיה מועילה יותר ולפחות נדע איפה אנחנו עומדים.

יוסי דיאמנט: אולי כדאי גם שיהיו עוד כמה חברי כנסת שאני יודע שהנושא חשוב להם.

תמר גוז'נסקי: אנחנו נשתדל, וגם אתם תשתדלו.

תמר גוז'נסקי: כאמור, הסיכום הוא שתתקיים ישיבה קרובה.

תמר גוז'נסקי: אני מודה לכולם.