ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 541, 2002-06-24 09:30

יאיר פרץ: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

יאיר פרץ: אני מאוד רוצה לפתוח ולברך את כל אלה אשר עמלו להכנת חוק חשוב זה בו אנו דנים.

יאיר פרץ: אני רוצה גם לברך את מציע החוק שעמל רבות כדי שהחוק הזה יצליח.

יאיר פרץ: כיוון שהמעבר לשידורים דיגיטליים הולך ותופס תאוצה, גם בתחום זה נראה שיימצא פתרון.

ג’ודי וסרמן: אני מתחילה לקרוא את סעיפי הצעת החוק.

ג’ודי וסרמן: סעיף 1, סעיף הגדרות: "אירוע אסון המוני-אירוע הגורם לפגיעה חמורה בשלום הציבור, בביטחון הנפש או ברכוש המתייחס לציבור גדול או לשטח גדול, או אירוע שיש בו חשש לפגיעה כאמור, לרבות מחמת פגע טבע, מפגע סביבתי, אירוע חומרים מסוכנים, אירוע קרינה רדיולוגי, תאונה או פעילות חבלנית.

ג’ודי וסרמן: אירוע קרינה רדיולוגי-אירוע שבעקבותיו נחשף או עלול להיחשף לקרינה ברמה החורגת מן הרמה הגבולית שנקבעה לאוכלוסייה בתקן להגנה מפני קרינה של הוועדה לקרינה אטומית.

ג’ודי וסרמן: אירוע חומרים מסוכנים וחומר מסוכן-כהגדרתם בחוק החומרים המסוכנים התשנ"ג1993-.

ג’ודי וסרמן: בועת תרגום-תחום המשולב בתמונת המרקע, ובו מופיעים אדם או דמות המתרגמים לשפת סימנים.

ג’ודי וסרמן: גוף מפקח- אחד מאלה לפי העניין- (1)

ג’ודי וסרמן: לעניין הסמכות להתקין תקנות לפי חוק זה הנוגעות לשידורי רשות השידור-הוועד המנהל של רשות השידור באישור השר הממונה על רשות השידור.

ג’ודי וסרמן: במקרים אחרים הנוגעים לשידורי רשות השידור-הוועד המנהל של רשות השידור.

ג’ודי וסרמן: (2)לעניין שידורי הטלוויזיה המשודרים מכוח הוראות חוק הרשות השנייה-מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

ג’ודי וסרמן: (3)לעניין שידורים המשודרים מכוח חוק התקשורת-המועצה לשידורי כבלים ושידורי לווין.

ג’ודי וסרמן: (4)לעניין שידורי הטלוויזיה החינוכית-שר החינוך".

ג’ודי וסרמן: ההערות שהתקבלו הן: בהגדרה אירוע אסון המוני- המילים "בביטחון הנפשי"-יימחקו.

ג’ודי וסרמן: בהגדרה "גוף מפקח"- לעניין רשות השידור-הוועד המנהל באישור השר.

ג’ודי וסרמן: במקום "הטלוויזיה החינוכית" יבוא "הטלוויזיה הלימודית" סמכויות שר החינוך לא יהיו לגבי שידורים המשודרים מכח הרשות השנייה.

דורון אבני: מדובר כאן בשתי הערות שלנו.

דורון אבני: ההערה הראשונה מדברת על סמכויותיה של הטלוויזיה הלימודית.

דורון אבני: הטלוויזיה הלימודית משדרת בכמה פלטפורמות, במסגרת שידורי הרשות השנייה היא משדרת גם בערוץ 2 וגם בערוץ 10.

דורון אבני: אנו סבורים שמכיוון שמועצת הרשות השנייה היא זו אשר מסדירה את שידורי הטלוויזיה הלימודית בערוץ 2 ובערוץ 10, היא זו שצריכה להיות מוסמכת לגבי טלוויזיה לימודית.

דורון אבני: בחוק הרשות השנייה ההתייחסות לטלוויזיה לימודית היא כטלוויזיה לימודית.

דורון אבני: המושג טלוויזיה חינוכית, הוא מושג שהטלוויזיה הציעה לצורך שידוריה, אך מבחינת ההגדרה החוקית הנכונה, היא קרויה הטלוויזיה הלימודית.

דוד הרפז: אני רוצה להעיר הערה מאוד עקרונית הנוגעת למהותו של החוק.

דוד הרפז: מבקר המדינה כתב בדו"ח המבקר האחרון: "רשות השידור והמועצה לשידורי כבלים ולווין ומשרד התקשורת, לא הקפידו על קיום דרישות חוק הקלות לחירש וכי לא היה פיקוח ראוי על זכייני הטלוויזיה בכבלים ועל מפעיל השידורים בלווין.

דוד הרפז: גם הטלוויזיה החינוכית לא עמדה במכסת השידורים המלווים בכתוביות הנדרשת בחוק".

דוד הרפז: כלומר, אותם גושים מפקחים נכשלו במשך שנים.

דוד הרפז: בשל כל ההצעה שלנו, היא שאותו גוף מפקח לא יהיה אחד מאלה אשר מנויים בהצעת החוק, אלא גוף אחר, כמו שופט מחוזי בדימוס.

יאיר פרץ: אם המטרה שלנו היא להוביל את הנושא הזה לכדי מימוש, רצוי לקבל את המערכת הפיקוח שקיימת היום.

יאיר פרץ: אני מבקש לקבל את ההגדרה כמו שהיא כתובה בחוק, בצרוף הערותיו של עו"ד אבני.

ג’ודי וסרמן: אני ממשיכה לקרוא את ההגדרות: "הודעת חירום-כמשמעותה בסעיף 8.

ג’ודי וסרמן: ועדת התאום-ועדת התאום שהתמנתה בהתאם לסימן ב' בפרק ט' לחוק הרשות השנייה.

ג’ודי וסרמן: חוק רשות השידור-חוק רשות השידור, התשכ"ה1965- חוק הרשות השנייה-חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו התש"ן1990- חוק התקשורת-חוק התקשורת(בזק ושידורים), התשמ"ב1982-.

ג’ודי וסרמן: כתוביות-כתוביות בעברית בתוכניות והודעות חירום בשפה העברית וכתוביות בערבית בתוכניות והודעות חירום בשפה הערבית, הכוללת את כל שנאמר באותן תוכניות או הודעות חירום, לפי העניין למעט תוכניות לגיל הרך, בין שהכתוביות גלויות לכל הצופים ובין שהן ניתנות לצפייה לפי בחירת הצופה, ובלבד שתהיינה זמינות לכלל הציבור ללא תשלום נוסף".

ג’ודי וסרמן: ההערה שהתקבלה לגבי ההגדרה כתוביות-(1) במקום "את כל שנאמר" יבוא "את שנאמר" בשורה השנייה.

ג’ודי וסרמן: (2) הכנת תשתיות טכנולוגיות- יידון בהערות הכלליות.

ג’ודי וסרמן: (3) במקום "ללא תשלום נוסף" יבוא "ובלבד ששירות הכתוביות יינתן ללא תשלום נוסף"

ניר גרשון: לגבי ההגדרה של תוכנית הייתי מציע להוסיף או פה, או בסעיף בגוף ההצעה, אפשרות למועצות ולגופים המפקחים לחייב בכתוביות גם תוכניות בשפות אחרות.

ניר גרשון: בשידור הרב ערוצי ייתכנו ערוצים אשר פונים לקהל מקומי אחר.

ניר גרשון: אני לא מציע לחייב זאת בחוק, אלא רק להסמיך ולאפשר גוף מפקח לחייב בכתוביות או בשפת סימנים גם תוכניות נוספות.

יאיר פרץ: אני מציע שנדון בהערה הזו בין הקריאה השנייה לשלישית.

ג’ודי וסרמן: אני ממשיכה לקרוא את ההגדרות.

ג’ודי וסרמן: משדר טלוויזיה-מי שרשאי על פי כל דין לשדר שידורי טלוויזיה המיועדים לציבור.

ג’ודי וסרמן: נציבות-כהגדרתה בחוק השוויון לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח1998-.

ג’ודי וסרמן: ערוץ טלוויזיה-ערוץ טלוויזיה המשודר על ידי משדר טלוויזיה והמיועד בעיקרו לציבור בישראל, או לחלק ממנו.

ג’ודי וסרמן: שעות שיא-כמשמעותן בסעיף 2.

ג’ודי וסרמן: תכנית-תכנית טלוויזיה בשפה העברית או הערבית, שהופקה עבור ערוץ טלוויזיה, למעט תכנית אשר תוכנה המילולי הינו שולי.

ג’ודי וסרמן: תכנית המשודרת בשידור חי-לרבות תוכנית שהפקתה הושלמה 24 שעות או פחות לפני שידורה ולמעט חדשות".

ג’ודי וסרמן: ההערות שנשמעו לגבי "תוכניות המשודרות בשידור חי" הן : (1)

ג’ודי וסרמן: במקום 24 יבוא 48 שעות.

ג’ודי וסרמן: (2)

ג’ודי וסרמן: במקום "שהפקתה הושלמה" יבוא "שנמסרה לשידור".

אורי שנער: אנו מבקשים כי הנוסח שיאושר הוא הנוסח המונח כעת בפני הוועדה.

אורי שנער: אנו רצינו כי שידור חי יהיה שידור חי, אך באו ואמרו לנו כי יש מקרים בהם בבוקר מקליטים ובערב משדרים.

אורי שנער: אנו התפשרנו ואמרנו כי אנו מקבלים כי גם זה יחשב כשידור חי.

אורי שנער: בשל כך הסכמנו ל24- שעות ולא יותר.

אורי שנער: ההערות מנתקות לגמרי את ההגדרה של "שידור חי" מתוכנה.

אורי שנער: כאשר אומרים "שנמסרה" זה אומר כי אם מישהו יגיע עם קלטת כמה דקות לפני השידור, למרות שהיתה מוכנה כבר זמן ארוך לפני כן, זה יחשב לשידור חי.

חיימון גולדברג: ההערה שלנו היא הערה טכנית לחלוטין.

חיימון גולדברג: אם תוכנית כמו "פרנס בטברנה" מוקלטת יום לפני השידור, גם אם הקלטתה הסתיימה יש עדיין שלב ארוך של עריכת השידור.

חיימון גולדברג: אין אפשרות שתוכנית שהוקלטה אפילו 48 שעות לפני שידורה, אך עריכתה עדיין לא הסתיימה, תועבר לצורך תרגום כתוביות.

אורי שנער: על כן הלכנו לקראתכם ואמרנו: "שהפקתה הסתיימה".

חיימון גולדברג: אני מוכן להתפשר על הנושא הזה ולקבל את דברייך, אך אני עדיין סובר כי נושא השעות הוא עניין קריטי.

חיימון גולדברג: תוכנית שמוכנה 24 שעות לפני שידורה, לא ניתן להספיק ולהוציאה לתרגום כתוביות.

דורון אבני: הניסיון שלנו מראה כי אכן זמן קצוב של 24 שעות לשם תרגום תוכנית בכתוביות, הוא זמן קצר מדי.

דורון אבני: גם אנו מצטרפים להערה הזו.

דורון אבני: אנו חושבים כי הארכה ל48- שעות מאזנת יותר נכון בין האינטרסים של שני הצדדים.

יאיר פרץ: אני מעוניין להציע פשרה האומרת כי הזמן יקבע ל36- שעות.

חיימון גולדברג: אנו מסכימים.

ג’ודי וסרמן: אם כך ההערה הראשונה תוקנה ל36- שעות, ואילו ההערה השנייה לא התקבלה.

עמרי קאופמן: בהקשר של ההחרגה של מהדורות חדשות, אני רוצה לומר כי כאשר מדובר על מהדורת חדשות כולנו מיד חושבים על רצועת שידור של חצי שעה בשעות הערב או שעות הבוקר.

עמרי קאופמן: כאשר אנו מדברים על ערוץ חדשות ייעודי, אנו מדברים על 24 שעות של חדשות, כאשר החרגה של נושא חובת הכתוביות אך ורק למהדורת חדשות, לא מתייחסת לאפשרות שבה יש ערוץ חדשות המשדר 20 שעות מתוך 24 שעות מהדורות בשידור חי.

ג’ודי וסרמן: אדוני, אני חושבת כי ההערה שלך מתייחסת לסעיף 5, כתוביות במהדורות חדשות.

ג’ודי וסרמן: אנו נגיע לדון בכך יותר מאוחר.

ג’ודי וסרמן: אני ממשיכה לקרוא את ההגדרות: "תכנית מוקלטת-תכנית שאינה תכנית המשודרת בשידור חי, למעט מהדורת חדשות.

ג’ודי וסרמן: "תכנית לגיל הרך"-תכנית המיועדת או מופנית בעיקרה לצופים שגילם פחות מ7- שנים.

ג’ודי וסרמן: תרגום לשפת סימנים-תרגום לשפת סימנים, המופיע בבועת תרגום, של כל מה שנאמר בתוכנית או בהודעת חירום, בין אם הבועה והתרגום גלויים לכלל הצופים ובין אם הבועה והתרגום ניתנים לצפייה לפי בחירת הצופה, ובלבד שהתרגום יהיה זמין ללא תשלום נוסף".

ג’ודי וסרמן: גם כאן יש הערות רבות לעניין התשתית הטכנולוגית להעלמת הבועה מהמסך, ואנו נתייחס לכך בהערות הכלליות המופיעות בסוף.

ג’ודי וסרמן: אני חושבת כי כאן צריך לייחס גם את ההערה של "ללא תשלום נוסף" שהתייחסנו אליה לעניין הכתוביות.

ג’ודי וסרמן: אני עוברת לסעיף 2: "(א) שעות השיא הן שעות השידור בין 19:00 ל23:00-, אלא אם כן קבע הגוף המפקח אחרת בהתאם להוראות סעיף קטן (ב).

ג’ודי וסרמן: (ב) נוכח הגוף המפקח, לאחר בדיקת נתוני הצפייה בשידוריו של ערוץ טלוויזיה מסוים כי שעות השעות שבהן שיעור הצפייה בערוץ טלוויזיה הינו גבוה ביותר שונות משעות השיא כאמור בסעיף קטן (א), יקבע שעות שיא אחרות שלא יפחתו מארבע שעות ביום".

ג’ודי וסרמן: ההערה הראשונה שהתקבלה, היא ששעות השיא במקום 19:00-23:00 יבוא 20:00-23:00.

ג’ודי וסרמן: ההערה השנייה מדברת על כך שצריך להוסיף שעות שיא לשידורי ילדים.

ג’ודי וסרמן: השאלה היא האם אנו מדברים על אותו היקף שעות שיא, 4 שעות?

ג’ודי וסרמן: אנו הבנו מהמשדרים שמדובר בפרק זמן של שעה בשעות הבוקר 06:30-07:30, ושלוש שעות אחר הצוהריים.

מרדכי משעני: אני מציע להשאיר את הסעיף כפי שהוא נוסח בהתחלה.

ג’ודי וסרמן: לפי החלטת הוועדה ההערה לעניין קיצור השעות נדחית.

ג’ודי וסרמן: לעניין שעות שיא לילדים, הוועדה מחליטה על היקף של 4 שעות שייקבעו מועדן.

ג’ודי וסרמן: אני עוברת לסעיף 3 ולסעיף 4: "(א) משדר טלוויזיה ילווה בכתוביות בשיעורים המפורטים להלן, לפחות, מסך זמן שידורן של כלל התוכניות המוקלטות המשודרות, בכל ערוץ טלוויזיה בו הוא משדר: (1)

ג’ודי וסרמן: החל מיום תחילתו של חוק זה- 35% (2)

ג’ודי וסרמן: החל מיום 1 בינואר 2004 - 50% (3)החל מיום 1 בינואר 2005 - 65% (4)החל מיום 1 בינואר 2006 - 80% (5)

ג’ודי וסרמן: החל מיום 1 בינואר 2007 - 100% (ב)משדר טלוויזיה ילווה בכתוביות בשיעורים המפורטים להלן, לפחות, מסך זמן שידורן של כלל התוכניות המוקלטות המשודרות בשעות השיא, בכל ערוץ טלוויזיה בו הוא משדר: (1)

ג’ודי וסרמן: החל מיום תחילתו של חוק זה- 60% (2)החל מיום 1 בינואר 2005 - 70% (3)החל מיום 1 בינואר 2006 - 80% (ג) אין בהוראות סעיף קטן (ב) כדי לחייב ליווי תוכניות בכתוביות בהיקף העולה על המכסות הנקובות בסעיף קטן (א) סעיף 4: "(א) משדר טלוויזיה ילווה בכתוביות בשיעורים המפורטים להלן, לפחות, מסך זמן שידורן של כלל התוכניות המשודרות בשידור חי, בכל ערוץ טלוויזיה בו הוא משדר: (1)

ג’ודי וסרמן: החל מיום 1 בינואר 2003 - 30% (2)

ג’ודי וסרמן: החל מיום 1 בינואר 2004 - 40% (3)החל מיום 1 בינואר 2005 - 50% (4)החל מיום 1 בינואר 2006 - 60% (5)

ג’ודי וסרמן: החל מיום 1 בינואר 2007 - 75% (6)

ג’ודי וסרמן: החל מיום 1 בינואר 2008 - 85% (7)

ג’ודי וסרמן: החל מיום 1 בינואר 2009 - 100% (ב) משדר טלוויזיה ילווה בכתוביות בשיעורים המפורטים להלן, לפחות, מסך זמן שידורן של כלל התוכניות המשודרות בשידור חי בשעות השיא, בכל ערוץ טלויזיה בו הוא משדר: (1)

ג’ודי וסרמן: החל מיום 1 בינואר 2003 - 60% (2)החל מיום 1 בינואר 2005 - 65% (3)

ג’ודי וסרמן: החל מיום 1 בינואר 2007 - 75% (4)החל מיום 1 בינואר 2008 - 85% (ג)אין בהוראת סעיף קטן (ב) כדי לחייב ליווי תוכניות בכתוביות בהיקף העולה על המכסות הנקובות בסעיף קטן (א).

ג’ודי וסרמן: ההערה הראשונה לסעיפים אלו היא לגבי שיעור המכסות.

ג’ודי וסרמן: האם המכסות ייקבעו בהתייחס לתקופה של שבוע, חודש, רבעון, חצי שנתי, או שנתי?

ג’ודי וסרמן: בהערה (2) יש בקשה של ערוץ 10, של קשת ושאר המשדרים הפרטיים, לקבוע שיעור מכסה נמוך יותר לגבי המשדרים הפרטיים לעומת המכסות הקבועות לגבי המשדרים הציבוריים.

דוד הרפז: אנו לא מאושרים מהפירוט כפי שהוא.

דוד הרפז: אנו חושבים שזה צריך להיות יותר מצומצם, אך אלה דברים בהם ניתן לדון ולהגיע לעמק השווה לאחר הקריאה הראשונה.

דוד הרפז: ניתן להעלות הצעה כי מועד התחילה ידחה לנובמבר הבא, מועד תחילת השידורים הדיגיטליים, ולצמצמם במקביל את משך התקופה שבה עולים האחוזים.

דוד הרפז: בשל כך אני חושב שכרגע עלינו לקבל את הנוסח כפי שהוא.

דוד הרפז: לגבי שיעור המכסות, אני חושב כי זה צריך להיות שבועי.

דוד הרפז: לאור שיעורי הרייטינג שזוכים בו הערוצים הפרטיים וכן ההכנסות הרבות שיש להם משידורי הפרסומות, אני לא חושב כי הם צריכים להיות מופלים לטובה.

אורי שנער: השאלה אם צריך להמיר או להיטיב עם משדרים פרטיים, זו שאלה פילוסופית שאיני רוצה להיכנס אליה.

אורי שנער: העובדות הן כי הרוב הגדול של השידורים במדינת ישראל הם שידורים פרטיים.

אורי שנער: כאשר אנו הסכמנו לפריסה הספציפית הזו, אנו חשבנו על השידור הפרטי.

אורי שנער: אם רוצים באמצעות ההבחנה הזו להקל בדרישות, אנו לא מסכימים לכך.

אורי שנער: אם רוצים להחמיר עם השידור הציבורי, אין לנו התנגדות לכך.

אורי שנער: הבקשה שלנו היא לאשר את הנוסח כפי שהוא.

מרדכי משעני: אני מסכים עם דבריו של דודו הרפז שאמר כי בנושא של המכסות ניתן לדון לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

מרדכי משעני: לגבי הנושא של ההבחנה בין השידור הפרטי לשידור הציבורי, אני מבקש להשאיר את הנוסח כפי שהוא.

מרדכי משעני: גם בעניין הזה נוכל לקיים דיון מאוחר יותר לאחר שנעביר את ההצעה בקריאה ראשונה.

יאיר פרץ: לגבעי הנושא של הגופים הפרטיים, אני חלוק עליך.

יאיר פרץ: לגבי הרשות הממלכתית אנו כוועדה נחליט ונחייב את הרשות הממלכתית כיצד עליה לפעול.

יאיר פרץ: הערוצים הפרטיים משתפים איתנו פעולה, אך הם מבקשים מאיתנו הקלה על מנת לבצע את השינויים הללו בהדרגתיות, כי הרי הם זקוקים לזמן כדי גייס תקציבים לנושא הזה.

יאיר פרץ: בשל כך אני מציע כי אנו נתגמש בנושא הזה, כיוון שאחרי הכל המטרה של כל היושבים פה היום היא להביא את החוק הזה לאוויר העולם.

יאיר פרץ: אני מאמין כי בסופו של דבר יהיה כדאי למשדרים הפרטיים, גם מבחינה כלכלית, לחשוב על הכיוון הזה.

יאיר פרץ: אני מוכן בנקודה הזו להסכים להפחתה שהם דורשים.

ג’ודי וסרמן: ניתן לקבוע הוראה כללית לגבי סעיף 3 וסעיף 4, ואולי גם לגבי סעיפים אחרים, כי אותם משדרים הפרטיים יהיו חייבים לתת אחוז מסוים מסך השיעור הכללי הקבועים החוק.

ג’ודי וסרמן: אחיה קמארה: אני רוצה לציין כי לא מדובר כאן על הכבלים ועל הלווין רק, אלא גם על ערוץ 2.

ג’ודי וסרמן: כמעט כל השידורים של ערוץ 2 משודרים על ידי משדרים פרטיים.

ג’ודי וסרמן: השאלה היא על איזו הפחתה אנו מדברים, האם מדובר על הפחתה עד כדי ביטול, או על הפחתה קטנה יחסית.

אחיה קמארה: אין שום הצדקה לכך שרשת, קשת וטלעד, המפיקים הפופולריים ביותר במדינת ישראל יהיו פטורים באופן יחסי מהחובה החלה על שאר המשדרים.

ג’ודי וסרמן: אנו לא פוטרים אותם, אלא קובעים עבורם רף נמוך יותר.

יאיר פרץ: המטרה היא ללכת מעט לקראת המשדרים הפרטיים, כי הרי המטרה היא להביא חוק שתהייה לו הסכמה וקונצנזוס.

דוד הרפז: האם הרף הנמוך לגביהם יכול להתבסס על זה שהפריסה שלהם תהיה יותר נמוכה?

דוד הרפז: אני לא מעוניין שהרף ירד עבורם, כיוון שאלה המשדרים הכי פופולריים.

ג’ודי וסרמן: אם אנו מסתכלים על סעיף 3(א)(5), בינואר 2007 מדובר על 100% שידורים עם כתוביות בתוכניות מוקלטות.

ג’ודי וסרמן: הצעת החוק הולכת כאן על מקסימום.

ג’ודי וסרמן: הכוונה היא שבסוף הדרך המשדרים הפרטיים לא יצטרכו לתת 100%, אלא שיעור מעט נמוך יותר מכך.

דוד הרפז: הכוונה שלנו היא שבסופו של דבר הם כן יצטרכו לתת 100% תרגום של התוכניות, אך בטווח זמן ארוך יותר, נניח ב2009-.

מרדכי משעני: אני הבנתי את הערה הזו.

מרדכי משעני: יכול להיות כי עלינו לעשות שילוב בין הרצונות של שני הצדדים.

מרדכי משעני: בתקופה הראשונה אנו נבקש מהערוצים הפרטיים אחוז יותר נמוך, אך מאוחר יותר אנו נשווה אותם לערוצים הציבוריים.

מרדכי משעני: קצב ההתקדמות שלהם יהיה יותר איטי.

חיימון גולדברג: אם ההצעה שאתה העלת תהיה מקובלת על כולם, אז אנחנו לא נתנגד שהאחוזים יהיו כל כך גבוהים, כיוון שלטענתנו, האחוזים האלה גבוהים מדי ליישום על ידי גופים מסחריים.

חיימון גולדברג: אנו מקבלים את ההצעה במידה והיא תכלול את כל ההדרגתיות.

חיימון גולדברג: אם זה לא יתקבל, נתנגד לאחוזים שרשומים כאן.

יאיר פרץ: אני חושב כי ההצעה שחה"כ משעני הציע, היא ההצעה הטובה ביותר.

חיימון גולדברג: הפשרה של חה"כ משעני אומרת כי בתום התקופה, גם אנחנו נאלץ להגיע ל100%-.

מרדכי משעני: בכפוף לכך שלאחר הקריאה הראשונה אנו נדון בכלל האחוזים.

צח גרניט: ישנו קרטיון שלא נלקח בחשבון, ולדעתנו ראוי כי הוא יילקח בחשבון.

צח גרניט: לגופים מסחריים לא רק הזמן קובע, אלא גם הכסף.

צח גרניט: מאחר ומדובר פה בעלויות מאוד גבוהות, במיוחד כאשר מדובר בשידור חי, צריך למצוא את הדרך לקבוע גם מכסות כספיות.

צח גרניט: הדבר הזה נהוג בארצות הברית.

יאיר פרץ: על מנת שנגיע להסכמה, אנו נעשה הפרדה בין המשדרים הפרטיים למשדרים הציבוריים.

יאיר פרץ: המשדרים הציבוריים יהיו חייבים בתרגום של 100%, ואילו למשדרים הפרטיים אנו נאפשר לתרגם רק 80% מהמשדרים, כאשר בעתיד נוכל לדון כיצד ניתן להגדיל זאת ל100%-.

מרדכי משעני: אני והיו"ר הסכמנו לכך שבשלב הזה אנו מדברים על הערוץ המסחרי, הערוץ הציבורי, והערוץ הפרטי שיחויבו ב80%- תרגום.

מרדכי משעני: לקראת הקריאה השנייה והשלישית, כאשר אנו נתייחס לסך כל האחוזים, אם נחליט להוריד את האחוזים בהם יחויבו הערוצים הציבוריים מ-100% ל-90% בהתאמה, גם האחוזים המחייבים את הערוצים הפרטיים ילכו לכיוון ה-90%.

צח גרניט: לדעתנו, השימוש בגירסה של שעות ולא בגירסה כספית גורמת נזק כלכלי לגופי השידור, ויכולה לגרום להתמוטטות של גופים, כיוון שמדובר פה בהוצאות של מאות אלפי דולרים.

יניר פלג: אני לא מבין את ההבחנה הזו בין ערוץ פרטי לערוץ ציבורי.

יניר פלג: ניתן לחשוב כי לרשות השידור אין אילוצים ואין קשיים תקציביים.

מרדכי משעני: לרשות השידור הציבור משלם אגרה.

יניר פלג: זה נכון, אך לרשות השידור יש עוד דברים רבים אליהם היא מחויבת.

יניר פלג: גם היום לא פשוט לרשות השידור לעמוד במכסות הקיימות.

יניר פלג: אני לא חושב כי צריך להקל על המשדרים הפרטיים בגלל שהם משדרים מסחריים.

יניר פלג: בשום מקום בעולם רשות ציבורית לא מחויבת בתרגום של 100%.

דוד הרפז: בשום מקום בעולם לא מקובל שרשות ממלכתית עוברת על החוק במשך שבע שנים, עד כי צריך לערב את בג"צ כדי לאלץ אותה לקיים את התרגומים של 25% מן המשדרים בהם היא מחויבת על פי חוק.

יניר פלג: באנגליה המכסות כלל לא חלות על B.B.C, הרשת הזו לקחה זאת על עצמה בהתנדבות.

יאיר פרץ: רשות השידור זו רשות המתוקצבת על ידי מדינת ישראל, וכפי שחובה על מדינת ישראל לתת את שאר השירותים לאזרחיה, כך היא גם חייבת לתת את השירות הזה.

יאיר פרץ: מנכ"ל רשות השידור יודע להיאבק ולהילחם על מנת לקבל את התקציב המיועד עבור כל הדברים להם מחויבת הרשות לתת.

שמואל חיימוביץ: אנו חיים בעידן חדש שבו זכויות לאנשים עם מוגבלות צריכות להיות מובנות לא במסגרת של חסד, אלא במסגרת של זכות.

שמואל חיימוביץ: כאשר יש תקציב ציבורי כלשהו, הוא חייב להיות מוקדש לכלל הציבור הכולל את האנשים עם מוגבלות.

שמואל חיימוביץ: בשל כך יש היגיון בהטלת חובות נוספות על גוף שהוא ציבורי.

דורון אבני: אני גם רשות ציבורית ואנו נמצאים באותה סירה ביחד עם רשות השידור.

דורון אבני: אנו בעד הדיפרנציאציה ובעד העובדה שאנו ניקח על עצמנו יותר מגופים פרטיים.

אחיה קמארה: כמה מהשידורים של ערוץ 2 הם שידורים ציבוריים?

דורון אבני: התקציב שלנו הוא יחסי לתקציב של רשות השידור.

דורון אבני: אנו מדברים על תקציב של עשרות מיליונים ולא על תקציב של מאות מיליונים.

דורון אבני: אנו משדרים עד שני אחוזים בערוץ 2, ועד שני אחוזים בערוץ 10.

דורון אבני: במסגרת האחוזים הללו ובתקציב הפרופורציונלי העומד לרשותנו, אנו מוכנים לתת מענה יותר נאות לאוכלוסיית החירשים.

אחיה קמארה: האם השידור הציבורי הוא רק 2% מכלל השידורים של ערוץ 2?

דורון אבני: כן.

דורון אבני: לגבי סעיף 4, אני רוצה לומר כי הרשות השנייה לאורך כל הליכי החקיקה שבה ומציינת כי הנושא של ייתכנות טכנולוגית וכלכלית של הוספת כתוביות בשידור חי, לא נבחן.

דורון אבני: אנו מדברים על קבלת החלטה בתנאי אי ודאות מקסימליים.

דורון אבני: אני לא ראיתי שום עבודה של אף גוף המדברת על מהם המכשירים איתם ניתן לבצע את הפעולה הזו.

דורון אבני: בשל כך אני חושב כי לפני שאנו מטילים חובות כלשהן, רצוי כי בפני הוועדה הזו תוצג תשתית נתונים ראויה מבחינת הייתכנות הכלכלית ומבחינת הייתכנות הטכנולוגית.

דורון אבני: לגבי אותן כתוביות בשידור חי, אנו חושבים כי נקודת הזמן שבה אנו צריכים להתחיל ביישומו של הנושא הזה, צריכה להיות כאשר יערך המעבר לשידורים דיגיטליים.

דורון אבני: ההתייחסות בחוק צריכה להיות לנקודת הזמן בה יעברו לשידורים דיגיטליים, ולא לתאריך זה או אחר.

ג’ודי וסרמן: אני מתחילה לקרוא את ההערות הפרטניות לסעיף 3.

ג’ודי וסרמן: הבחנה בין תוכניות חדשות לתוכניות ישנות-(א)

ג’ודי וסרמן: לעניין פריסה הדרגתית יותר של החלת החובות שבסעיף 3.

ג’ודי וסרמן: (ב) לעניין הפחתת שיעורי המכסות בשעות הרגילות ובשעות השיא.

דן אורנשטיין: הכוונה היא להבחנה בין תוכניות מוקלטות שיוכנו מיום כניסתו של החוק, לבין אלה שהוכנו בעבר.

ג’ודי וסרמן: הבקשה היא שתהיה פריסה ארוכה יותר לגבי תוכניות ישנות.

ג’ודי וסרמן: בסעיף 3(א) הפריסה מדברת על יום תחילתו של החוק עד שנת 2007, המעירים מבקשים פריסה ארוכה פי שניים, של שמונה שנים.

ג’ודי וסרמן: ההערה השנייה מדברת על הפחתת השיעורים הקבועים.

יאיר פרץ: אנו נדון בנושא הזה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

ג’ודי וסרמן: כרגע, שתי הערות הללו אינן מתקבלות.

ג’ודי וסרמן: אני עוברת להערות ספציפיות לסעיף 4.

ג’ודי וסרמן: כרגע מועד החלת החובה הראשונה הוא הראשון בינואר 2003.

ג’ודי וסרמן: ההערה הראשונה מדברת על דחיית מועד החלת החובה הראשונה בשל הצורך בהערכות לשיטה חדשה של ליווי בכתוביות בשידור חי.

ג’ודי וסרמן: ההערה השנייה מתייחסת לפריסת שנים ארוכה יותר, במקום 6 שנים, 8 שנים.

דורון אבני: בתאריך זה עדיין לא יהיו שידורים דיגיטליים.

ג’ודי וסרמן: אם כך מהי ההצעה שלכם?

דורון אבני: אנו מתכננים להתחיל לשדר בשיטה הדיגיטלית בתחילת שנת 2004.

דורון אבני: אני חושב כי בחוק צריך להתייחס לנקודת הזמן בה עוברים לשידורים דיגיטליים.

דורון אבני: זו איננה המצאה שלנו, גם באנגליה ישנה התייחסות למעבר לשידורים הדיגיטליים.

מרדכי משעני: מה יקרה אם לא תעברו לשידורים דיגיטליים בתאריך הזה?

דן אורנשטיין: יש כאן בלבול.

דן אורנשטיין: ישנם שני דברים אליהם אנו צריכים להיערך.

דן אורנשטיין: ההתמקדות היא לא על העניין של השידור הדיגיטלי, אלא כאשר מדובר על ליווי של כתוביות בשידור חי, צריך להיערך לשיטה חדשה של ההקלדה, או כל שיטה אחרת המקובלת בעולם.

דן אורנשטיין: זה דבר שעדיין בארץ איננו קיים, ועל כן הטענה היא כי להחיל את הדבר הזה שישה חודשים לאחר שהחוק נכנס לתוקף, כפי שמוצע היום, זה איננו סביר.

דן אורנשטיין: בפני הוועדה ישנן שתי אפשרויות.

דן אורנשטיין: האפשרות הראשונה היא לרשום זאת כנקודה שתידון לאחר הקריאה הראשונה, או לקבל איזושהי הצעה אחרת מהגופים המשדרים.

מרדכי משעני: כיון שאנו לא יודעים מתי נגיע לקריאה שנייה ושלישית, כאשר נגיע לכך נדבר על העניין של התחולה.

שמואל חיימוביץ: בכל מקרה צריך שיהיה פרק זמן להיערכות.

דורון אבני: כאשר יחייבו אותנו לתרגם תוכניות בשידור חי, לפני היכנסו של השידור הדיגיטלי, אנו נצטרך להפקיע חלק מהמסך לטובת הקלדה בשידור חי.

דורון אבני: המצב הזה אינו ריאלי ואינו נמצא בשום מקום בעולם.

דורון אבני: בשל כך אנו צריכים לראות את המעבר לשידורים דיגיטליים כנקודת העוגן.

חיימון גולדברג: אנו מציעים להתנות את נקודת התחילה במעבר לשידורים דיגיטליים, ובמידה ועד שנת 2004 לא יגיע השידור הדיגיטלי, יהיה חובה עלינו להגדיל את מכסת התוכניות המוקלטות עד אשר יכנס השידור הדיגיטלי.

ג’ודי וסרמן: ההערה השנייה לסעיף 4 מדברת על פריסה ארוכה יותר.

ג’ודי וסרמן: כרגע מדובר על פריסה שתימשך עד ינואר 2009.

ג’ודי וסרמן: ערוץ 10 מציע פריסה ארוכה יותר של שמונה שנים.

ג’ודי וסרמן: ההערה השלישית מדברת על כך שהמימון לגופים הפרטיים יהיה מימון ציבורי.

שמואל חיימוביץ: אנו מדברים מנוקדת מבט של שוויון.

שמואל חיימוביץ: כחלק מהשירות שנותנים לכלל הציבור צריך לקחת בחשבון גם את הציבור עם המוגבלות.

שמואל חיימוביץ: כמו שבמסעדה, בנק בית קולנוע, מצפים כי סידורי הנגישות יהיו על חשבונו של בעל המקום, גם במקרה הזה ההוצאות צריכות לחול על חשבון המשדרים.

מרדכי משעני: אי אפשר לדבר על הוצאות גדולות ולהפחיד אותנו על ידי נתונים שונים.

מרדכי משעני: אני מציע לגופים הפרטיים להביא בפנינו מסמך שיצביע על העלות הריאלית, אז אנו נבחן את המסמך ונוכל להתייחס להערות הנוגעות למימון.

מרדכי משעני: בשלב הזה אנו לא יכולים להתייחס להערות אלה.

יניר פלג: מוזר כי ההערה שאנו העברנו בכתב לעניין זה, לא נכנסה לדף הערות.

יניר פלג: אנחנו ציינו כי כאשר מטילים חובה נוספת על רשות ציבורית אשר מגדילה את עלות התפעול של הרשות במיליונים, צריך לתת את הדעת לשאלה מהיכן הכסף הזה יגיע.

ג’ודי וסרמן: ההנחה היא שהמדינה מתקצבת את החובות אשר מוטלות מכוחו של חוק.

יניר פלג: האם רשות השידור הוא הגוף הציבורי היחיד בעל אינטרס לתת שידורים לאנשים עם מוגבלות?

יאיר פרץ: כאשר כנסת ישראל מחוקקת חוק, חובה על המדינה לתקצב חוק זה.

יאיר פרץ: כאשר החוק יעבור וייכנס לספר התקציב, הוא יתוקצב.

צח גרניט: אנו מדברים על עלות תרגום של 300 דולר לשעה עבור תוכנית מוקלטת, כאשר עלות תרגום של שידור חי עדיין איננה ידועה, שאף אחד לא יודע להעריך מהי העלות כיוון שלאף אחד בארץ אין עדיין ניסיון עם הטכנולוגיה הזו.

צח גרניט: אם אנו מדברים על חמישים שעות תרגום בשבוע, אנו מגיעים לסכומים של מאות אלפי דולרים.

צח גרניט: יש היום גופים בתקשורת שזו תהיה מעמסה קשה עבורם.

צח גרניט: יש שתי אפשרויות.

צח גרניט: האפשרות האחת היא לקבוע סכום של מימון ציבורי ויש אפשרות להגיד לגוף ציבורי להקצות 2% מהרווח עבור העניין הזה.

צח גרניט: כך זה נעשה בארצות הברית.

צח גרניט: יש אפשרות נוספת, והיא לקחת חלק מכספי התמלוגים שמשולמים למימון התרגומים.

עמרי קאופמן: אני רוצה להזכיר כי אנו עוסקים בחוק, כאשר רק לפני כעשר שנים חוק אחר באותו נושא נחקק.

עמרי קאופמן: אנו מעמיסים נטל כבד מאוד על הסקטור הפרטי, שבו חלק מאלה המחזיקים בזיכיונות עשו את הערכות הכלכליות שלהם על סמך מצב נתון שלא כלל את אותו נטל שכולל החוק הזה.

עמרי קאופמן: בחוק הזה יש שינוי מצב שבעקבותיו יחויב שינוי של החוק.

עמרי קאופמן: אני חושב כי לפני שתובא ההצעה לקריאה הראשונה, נכון יהיה שהוועדה תשים את ליבה לכך שאין שום הערכת מצב לגבי הנטל הכלכלי שהחוק הזה מטיל.

עמרי קאופמן: היו”ר יאיר פרץ: בגוף החוק יש סעיף המציין כי ישנה ועדת פטור המאפשרת פטור מנטל מסוים עקב קשיים כלכליים.

עמרי קאופמן: בכל זאת לפני שמעבירים זאת לוועדת פטור שלפניה יוצגו המסמכים, צריך לקחת בחשבון כי העוגן מבחינה טכנולוגית הוא המעבר לשידורים דיגיטליים.

עמרי קאופמן: ללא המעבר הזה אנו נדרשים לבצע הערכות שהנטל הכלכלי שלה, שאנחנו וכל בעלי הזיכיונות לא נוכל לעמוד בו.

ג’ודי וסרמן: עדיין לא קבענו כי התחולה תהיה לפני היכנסו של השידור הדיגיטלי.

צח גרניט: מדובר על הסוגייה הכלכלית שתהיה רלוונטית בכל השנים הבאות שיבואו.

עמרי קאופמן: כאשר אנו מבקשים להתייחס להערות, לנתונים ולפריסה הטכנית, זה לא נכון להעביר את ההכרעות המהותיות האלה הלאה.

עמרי קאופמן: ההגדרות והמספרים הם הנגזרת של המהות.

יאיר פרץ: האם יש בידך מסמך אשר מחזק את דבריך?

עמרי קאופמן: אנו נוכל להעביר את המסמך הזה.

נעמי לייטנר: אני חושבת כי זורקים לחלל את הנושא של הנטל הכלכלי.

נעמי לייטנר: אני חושבת כי ישנה הגזמה גדולה.

נעמי לייטנר: אנו יודעים כי הקלדניות הללו מרוויחות בין 50 שקלים ל70- שקלים לשעה.

נעמי לייטנר: לא מדובר כלל על הסכומים שנאמרו כאן.

אורי שנער: לא התעלמנו מכך שעשויים להיות קשיים כלכליים.

אורי שנער: החוק הזה הוא צופה פני העתיד והוא מתמודד עם העניין הזה.

אורי שנער: יש מנגנון בסעיף 9 אשר נועד להתמודד עם העניין הזה.

אורי שנער: אם תהיינה בעיות כספיות הן תועלנה בפני הגוף המפקח והעניין ייפתר.

אילן גילאון: אנו עושים טעות בדרך הדיון בה אנו הולכים.

אילן גילאון: חברות פרטיות וחברות מסחריות אינן בר שיח בנושא של חקיקה בכלל.

אילן גילאון: אנו צריכים לחוקק את החוק ולהביא את מקורות המימון מול גורם אחד בלבד, כאשר כל השאר יקרה מעצמו.

אילן גילאון: אני לא מניח כי חברה מסוימת תעשה משהו במחיר של הפסד.

אילן גילאון: ההגדרה עול כבד, היא עניין יחסי.

אילן גילאון: יש אנשים החושבים כי כל המדינה היא עול כבד מנשוא.

אילן גילאון: בשל כך הדיון אינו יכול להתמקד בפרטים הכספיים.

אילן גילאון: אנו לא עורכים משא ומתן עם חברות כבלים, או חברות חדשות.

אילן גילאון: אנו מתישים את עצמנו בדיון בכיוון הלא נכון.

דן אורנשטיין: אנו מקדמים חקיקה בכל הקשור לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות כפועל יוצא של זכות היסוד של אנשים עם מוגבלות לשוויון.

דן אורנשטיין: מן הצד השני העולם של היועצים המשפטים אשר היו מעורבים בחקיקה הזו, היה עולם של איזונים בין זכויות שונות.

דן אורנשטיין: הנוסח שגובש כאן משקף את זה.

דן אורנשטיין: לאחר הקריאה הראשונה תהיינה הזדמנויות נוספות להשמיע הערות נוספות, ובלבד שלא יהיו עניינים חדשים.

דן אורנשטיין: אני מודה לחברות השונות על שהעבירו לנו את הערותיהם, כיוון שזה איפשר לנו לעשות את האיזון הזה שבא לידי ביטוי בסעיף 9 באמצעות שני מנגנונים.

דן אורנשטיין: המנגנון האחד יהיה של פטור פרטני לאור שיקולים של נטל כספי כבד, והמנגנון השני הוא מנגנון שניתן לקבוע בתקנות.

דן אורנשטיין: גם היום אנו דנים בהערות הנוגעים לפטורים מפורשים, כמו הרצון לפטור בחקיקה ראשית משדר חדש, או כמו הנושא של הרווח הגולמי.

דן אורנשטיין: ההצעה לפטור חברות בעל נטל מסוים אשר יכביד עליהן, עלתה בהקשרים שונים ולא רק בהצעת החוק הזו.

דן אורנשטיין: אז נאמר כי לקבוע תיקרה כזו זהו צעד מאוד שרירותי.

דן אורנשטיין: בשל כך אינני בטוח בהצעה הזו לגבי הרווח הגולמי למרות שזה קיים בארצות הברית.

דן אורנשטיין: אנו נדון בכך כאשר נגיע לדון בסעיף 9.

דינה עברי-עומר: אני רוצה להביא בפניכם את הצעתו של שר התקשורת.

דינה עברי-עומר: כדי לפתור את בעיית המימון שר התקשורת מציע להקים קרן מתשלום התמלוגים שהמשדרים המסחריים בשונה מהשידור הציבורי, מעבר למימון עצמי שלהם, יוכלו להסתייע בקרן הזו.

דינה עברי-עומר: אני יודעת כי שר האוצר מתנגד להצעה הזו, אך בכל זאת אני חושבת כי זו הצעה שכדאי שתילקח בחשבון.

ג’ודי וסרמן: אני מציעה כי לפני הקריאה השנייה והשלישית הממשלה תגבש עמדה בנוגע לנושא הזה.

ג’ודי וסרמן: אני עוברת לסעיף 5, כתוביות מהדורות חדשות (א) החל מיום תחילתו של חוק זה-(1)

ג’ודי וסרמן: משדר טלוויזיה ילווה בכתוביות מהדורת חדשות יומית אחת לפחות, בכל ערוץ טלוויזיה בו הוא משדר.

ג’ודי וסרמן: (2)אחת לשבוע ילווה משדר טלוויזיה בכתוביות את מהדורת החדשות המרכזית בכל ערוץ טלוויזיה בו הוא משדר.

ג’ודי וסרמן: (ב) בתקופה של שלוש שנים החל מיום 1 בינואר 2004 – (1)

ג’ודי וסרמן: משדר טלוויזיה ילווה בכתוביות בשיעורים המפורטים להלן, לפחות, מסך זמן שידורן של מהדורות חדשות המשודרות במשך השבוע בכל ערוץ טלוויזיה בו הוא משדר: (א1)בתקופה של שנה מיום 1 בינואר 2004 –25% (א2)

ג’ודי וסרמן: בתקופה של שנה מיום 1 בינואר 2005 –50% (א3)בתקופה של שנה מיום 1 בינואר 2006 –75% (2)

ג’ודי וסרמן: משדר טלוויזיה ילווה בכתוביות לפחות 50% מסך זמן שידורן של מהדורות החדשות המרכזיות בשבוע, בכל ערוץ טלוויזיה בו הוא משדר.

ג’ודי וסרמן: (ג)

ג’ודי וסרמן: אין בהוראת סעיף קטן (ב) (2) כדי לחייב ליווי תוכניות בכתוביות בהיקף העולה על המכסות הנקובות בסעיף קטן (ב)(1).

ג’ודי וסרמן: (ד)החל מיום 1 בינואר 2007, ילווה משדר טלוויזיה את כל המהדורות החדשות המשודרות על ידו בכל ערוץ טלוויזיה בו הוא משדר".

עמרי קאופמן: אני מעוניין להעיר הערה שאיננה מופיעה בקובץ הערות.

ג’ודי וסרמן: אנו ביקשנו מכל הגופים לשלוח אלינו הערות כדי שנוכל לגבשן.

ג’ודי וסרמן: מדוע אדוני לא ראה לנכון להעביר את הערותיו?

עמרי קאופמן: התכנון הוא ש90%- משידורי ערוץ החדשות יהיה בעברית להבדיל מערוצים אחרים ש80%- ממשדרם הם בעברית.

עמרי קאופמן: אנו נימצא במצב בו כל נטל התרגום יחול על כמעט כל שידורי ערוץ החדשות.

עמרי קאופמן: ברור לכל מי שקורא את הסעיף הזה, כי לא היתה התייחסות למקרה ספציפי של ערוץ חדשות בעברית.

ג’ודי וסרמן: מהי ההצעה הקונקרטית שלך?

עמרי קאופמן: ההצעה שלי היא ביחס לסעיף 5(2)(ה) שיהיה חריג שיאמר כי סעיף זה, בכל הנוגע להגדרת חדשות, לא יחול על ערוץ החדשות הייעודי.

ג’ודי וסרמן: אם כך מה כן יחול עם ערוץ החדשות?

עמרי קאופמן: אנו מבקשים לפעול לפי הקריטריונים הקיימים היום בהתאם לחוק משנת 1992.

עמרי קאופמן: אנו לא מדברים על הקלות מעבר למה שקיים היום.

יאיר פרץ: אני מבקש כי תגיש את הצעתך לוועדה, כאשר היא כתובה, ערוכה ומסודרת, ואנו נדון בכך מאוחר יותר.

עמרי קאופמן: בנושא של הערכות ושל התשתית הטכנולוגית, ישנם כמה פרמטרים אשר ידועים כבר עכשיו.

עמרי קאופמן: ידוע כי יהיה ערוץ חדשות של 24 שעות, ידוע כי 90% מנפח השידורים יהיה בעברית וידוע כי כל התרגום והנטל שהחוק הזה מבקש להטיל, יוטל על הערוץ הזה, כאשר כל התרגום יהיה לא למטרת הנגשה של השידורים באנגלית לכלל ציבור הצופים, אלא לקהל של כבדי השמיעה.

מרדכי משעני: הערוץ הזה עדיין לא נולד.

עמרי קאופמן: אנו מעונינים שהוא יולד ועל כן אנו מודאגים בנוגע לנטל הכספי.

דוד הרפז: כל זה יכול לידון בוועדת הפטור.

ג’ודי וסרמן: אם יקום ערוץ חדשות אשר יהיה שונה במהותו מיתר הערוצים, אנו נשמח לקבל הערה ספציפית, אך לא של אי החלת החוק באופן גורף.

ג’ודי וסרמן: אני עוברת לסעיף 6: "(א)משדר טלוויזיה ילווה בתרגום לשפת סימנים בשיעורים המפורטים להלן, לפחות, מסך זמן שידורן של כלל התוכניות המשודרות בשעות השיא, בכל ערוץ טלוויזיה בו הוא משדר: (1)

ג’ודי וסרמן: החל מיום תחילתו של חוק זה 2.5%- (2)החל מיום 1 בינואר 2005 –5%.

ג’ודי וסרמן: (ב)ועדת התאום תקבע הוראות אשר יבטיחו- (1)

ג’ודי וסרמן: החל מיום תחילתו של חוק זה-תרגום לשפת סימנים, מדי ערב, של מהדורת חדשות אחת לפחות המשודרת בערוץ טלוויזיה הנקלט על ידי רוב מכריע של הציבור בישראל.

ג’ודי וסרמן: (2)משדר טלוויזיה ילווה בתרגום לשפת סימנים לפחות 70% מסך זמן שידורן של כלל התוכניות לגיל הרך המשודרות על ידו בשעות צפיית השיא של ילדים בגיל הרך, בכל ערוץ טלוויזיה בו הוא משדר.

ג’ודי וסרמן: (ד)אין בהוראות סעיף קטן (ג)(2)

ג’ודי וסרמן: כדי לחייב ליווי תוכניות בכתוביות בהיקף העולה על המכסה הנקובה בסעיף קטן(ג)(1)".

ג’ודי וסרמן: יש הערה אשר נשלחה על ידי ערוץ 10 והרשות השנייה, בדבר האיזון הלקוי של יחסי עלות תועלת בין היקף אוכלוסייה הנדרשת לשירות של שפת סימנים, שזו אוכלוסייה קטנה מאוד, לבין השיקולים אשר עומדים מנגד, עלות התרגום לשפת הסמים והפגיעה בכלל הציבור.

ג’ודי וסרמן: האם יש לאחד מהארגונים נתון בדבר היקף האוכלוסייה הנדרשת לשפת הסימנים, ואינה יכולה להשתמש בכתוביות?

זבולון גורני: 1,500 ילדים זקוקים לשפת הסימנים.

ג’ודי וסרמן: כמה מבוגרים זקוקים לשפת הסימנים?

אהרון עיני: אני מייצג 10,000 חרשים בארץ.

אהרון עיני: ישנם מעבר לאנשים אלו אנשים אשר מתקשים בקריאה בעברית, כאשר הם סובלים מבעיות ראייה.

אהרון עיני: מדובר ב10,000- חרשים ובנוסף מדובר על הרבה מאוד עולים חדשים ששפת הסימנים יכולה מאוד לעזור להם.

אהרון עיני: אני בעצמי מעדיף לקרוא שפת סימנים למרות שאני יודע לקרוא, כיוון שאני צריך מאוד להתאמץ ללא שפת סימנים.

אהרון עיני: ישנם הרבה מאוד חרשים אשר משתמשים כל היום בעיניים ולא באוזניים, וזה מאוד מעייף.

שירלי אברמי: גם כדי לקרוא שפת סימנים וגם כדי לקרוא כתוביות משתמשים בעיניים.

צח גרניט: ניתן לדרוש כי הכתוביות יהיו מעט יותר גדולות.

זבולון גורני: הבעיה היא בעיה של תחביר.

זבולון גורני: האוכלוסייה הבוגרת של החירשים סובלת מבעית התחביר שמופיע בשפה הכתובה.

זבולון גורני: בעבר הטכנולוגיה לא היתה משוכללת, ועל כן היום חרשים אשר מסוגלים לקרוא עברית אינם מסוגלים להבין את הדברים במלואם, כיוון שהתחביר הוא קשה להם מאוד.

זבולון גורני: על אנשים אלו דיבר אהרון עיני.

יאיר פרץ: אני מבקש מאגודת החרשים להעביר לוועדה נתון מדויק על מספר החרשים אשר זקוקים לשת הסימנים.

נעמי לייטנר: אנו נעביר לוועדה את הנתון הזה.

חיימון גלדפמן: בדיון שהתקיים בנציבות אחיה קמארה דיבר על סדר גודל של 1,000 מבוגרים במדינת ישראל שאינם יודעים לקרוא.

דן אורנשטיין: מה שאתה עושה זה לא בסדר.

דן אורנשטיין: אם אתה רוצה נתונים על אוכלוסייה מסוימת אתה צריך לבקש אותם מהארגון שמייצג את אותה אוכלוסייה.

חיים שריר: גם 10,000 איש זו אוכלוסייה קטנה יחסית.

חיים שריר: אנו מטילים על כלל האוכלוסייה נטל לטובת אוכלוסייה קטנה.

ג’ודי וסרמן: השיקולים יהיו שוונים לגמרי אם מדובר באוכלוסייה של 1,000 אנשים או על אוכלוסייה של 10,000 איש.

אילן גילאון: הנושא של הכתוביות הוא ערך מסוים בתוך הערך הכללי של נגישות לאנשים עם מוגבלות.

אילן גילאון: אנו מוכנים להשקיע הרבה מאוד עבור אסתטיקה בטלוויזיה או במקומות אחרים מבלי להתחשב כלל כמה הדברים האלו עולים.

אילן גילאון: הבעיה שלנו היא שאנו לא חושבים על נושא הנגישות כערך.

אילן גילאון: ככל שאנו פתוחים יותר לנושא הנגישות, אנו מבינים כי ככל שנפעל בתחום הזה אנו עושים זאת על חשבון דברים אחרים שאנו לא מעונינים לעשותם.

אילן גילאון: השאלה המהותית היא האם אנו נשקיע כסף לטובת דיבוב לחרשים, או שיותר חשוב להשקיע בסיגרים של ראש הממשלה.

אילן גילאון: בשל כך העניין של מספר האנשים המרכיבים את הקבוצה הייחודית הזו איננו חשוב.

אילן גילאון: אם ממשלת ישראל מנסה להעביר מסר לחברות הפרטיות שהיא תעשה להם את העבודה כדי שהעול לא יפול עליהם, זו לא הדרך.

אילן גילאון: בסופו של דבר אנו צריכים לחשוב האם הערך הזה הוא חשוב.

אילן גילאון: בבית ספר צריכה להיות נגישות לנכים גם כאשר אין ילד אחד נכה בבית הספר.

אילן גילאון: לכל נושא הנגישות צריך לבוא מגישה אחרת, לא כפתרון לבעיה טכנית, אלא כערך.

ג’ודי וסרמן: אני מקריאה את סעיף 7: "תחולת מכסות- המכסות הקבועות בסעיפים 3 עד 6 יחולו על תוכניות בעברית לחוד ועל תוכניות בערבית לחוד".

ג’ודי וסרמן: סעיף 8, הודעת חירום: "(א)

ג’ודי וסרמן: רשות השידור תלווה בכותרות ובשפת סימנים, במקביל כל הודעת חירום.

ג’ודי וסרמן: לעניין סעיף קטן זה כותרות-כתוביות בעברית או ערבית, לפי העניין, הכוללות את עיקר המשמעות של תוכן הודעת החירום.

ג’ודי וסרמן: (ב)החל מיום 1 ביולי 2003 תלויה רשות השידור בכתוביות ובשפת סימנים, במקביל, כל הודעת חירום.

ג’ודי וסרמן: (ג) הודיע משדר טלוויזיה שאינו רשות השידור הודעת חירום, ילווה את ההודעה בכותרת המפנה צופים שהם בעלי לקות שמיעה להודעת חירום המשודרת ברשות השידור.

ג’ודי וסרמן: (ד)לעניין חוק זה, הודעת חירום-הודעת מתפרצת המשודרת בטלוויזיה במסגרת או שלא במסגרת מהדורת חדשות על אחד מאלה-אירוע אסון המוני, תאונה או פעילות חבלנית עוינת, מלחמה, מבצע צבאי, תאונה או אסון במהלך פעולה צבאית, תנאי מזג אויר קיצוניים, אירוע אחר בעל חשיבות מיוחדת לציבור שקבעה ועדת התאום.

דוד הרפז: אני מציע לשנות את הנוסח ולכתוב: "משדר הטלוויזיה ילווה", במקום "רשות השידור" תלווה.

ג’ודי וסרמן: לפי ההצעה שלך כולם יחויבו בכך.

ג’ודי וסרמן: אנו לא מעונינים לחייב את כולם.

זבולון גורני: האם ליווי כתוביות בסיקור של פיגוע נכלל בתוך הסעיפים כאן?

ג’ודי וסרמן: בוודאי.

ג’ודי וסרמן: אני רוצה לסכם את החלטת הוועדה בנוגע לנקודה זו.

ג’ודי וסרמן: ההערה של רשות השידור לחלק את החובה או את כלל המשאבים בין הרשתות השונות, נדחית.

ג’ודי וסרמן: ההערה השנייה לגבי משדר פרטי, שכאשר מעונין לתת הוא את השירות הזה, לא יצטרך להפנות את הצופים לרשות השידור, מתקבלת.

יניר פלג: הסעיף של הודעות חירום הוא הסעיף היקר ביותר ליישום, מכיוון שכדי ליישם אות נדרשת כוננות של 24 שעות ביממה.

יניר פלג: לא ניתן לדעת מתי תהיה הודעת חירום, ועל כן צריך להעסיק אדם שיהיה באולפן 24 שעות ויהיה מוכן להקליד בכל רגע הודעת חירום.

יניר פלג: בשל כך אנו הצענו את חלוקת הנטל, ולא כדי להתעסק בקטנות.

צח גרניט: הסעיף מדבר על חובת תרגום, כאשר משנת 2003 תחול חובה גם לתרגום של כתב סימנים.

צח גרניט: לגופים פרטיים אני חושב כי ניתן להסתפק בחובת התרגום.

צח גרניט: יש חוסר היגיון בכך שמשדר יגיד לצופיו שיפסיקו לצפות בו ויעברו לצפות במשדר אחר.

ג’ודי וסרמן: יש לו את האפשרות לתת את השירות בעצמו.

צח גרניט: אין בעיה למלא אחר חובת תרגום, אך ישנה בעיה למלא אחר חובת שפת הסימנים.

ג’ודי וסרמן: לסעיף 8 ישנה הערה נוספת לעניין מועד התחילה.

ג’ודי וסרמן: בעניין מועד התחילה אנו לא דנים כעת, אלא לפני הקריאה השנייה והשלישית.

ג’ודי וסרמן: אני עוברת לסעיף 9, פטורים ודרישות מופחתות: "(א) הוכיח משדר טלוויזיה להנחת דעתו של הגוף המפקח, כי ביצוע הוראה לפי חוק זה לגביו אינו אפשרי או שהוא מטיל נטל כבד מדי, רשאי הגוף המפקח להורות בהחלטה מנומקת בכתב כי, ההוראה לא תחול באופן מלא או חלקי, בין השאר לגבי ערוץ מסוים או תוכנית מסוימת.

ג’ודי וסרמן: (ב) חלה חוה על פי חוק זה ללוות תוכנית גם בכתוביות וגם בשפת סימנים, ואין אפשרות לצופים או לחלק מהם להעלים מהמסך או את בועת התרגום, יורה הגוף המפקח, על פי בקשת משדר הטלוויזיה, על פטור למשדר מהחובה של ליווי בכתוביות או מהחובה של ליווי בשפת סימנים בהתחשב, בין השאר בשיקולים המנויים בסעיף קטן (ה) ככל שהם נוגעים לעניין.

ג’ודי וסרמן: (ג)

ג’ודי וסרמן: החלטת הגוף המפקח על פי סעיפים (א) ו-(ב)- (1)תהיה לתקופה שתיקבע בהחלטה ואשר לא תעלה על שלוש שנים כל פעם.

ג’ודי וסרמן: (2)תתקבל לאחר התייעצות עם הנציבות ועם הארגונים העוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים בעלי לקות שמיעה.

ג’ודי וסרמן: (3)ניתנת לערעור בפני בית המשפט לעניינים מנהליים בידי אדם בעל לקות שמיעה, הנציבות או ארגון העוסק בקידום זכויותיהם של אנשים בעלי לקות שמיעה.

ג’ודי וסרמן: (ד)

ג’ודי וסרמן: הגוף המפקח רשאי לקבוע מקרים בהם הוראה לפי חוק זה לא תחול באופן מלא או חלקי בשל כך שביצוע ההוראה באותם מקרים אינו אפשרי או יטיל נטל כבד מדי.

ג’ודי וסרמן: (ה)לעניין סעיף זה-"נטל כבד מדי"-נטל בלתי סביר על משדר הטלוויזיה בהתחשב, בין היתר, באלה- (1)הקשיים הטכניים הכרוכים בביצוע.

ג’ודי וסרמן: (2)

ג’ודי וסרמן: עלות הביצוע (3)

ג’ודי וסרמן: הכנסות משדר הטלוויזיה וערוץ הטלוויזיה (4)קיומם של מקורות מימון חיצוניים וממלכתיים (59הפגיעה שתיגרם לציבור לקויי השמיעה כתוצאה ממתן הפטור (6)

ג’ודי וסרמן: קיום חלופות סבירות לשידורים נשוא הבקשה או ההצעה לפטור, לפי העניין.

ג’ודי וסרמן: (ח)

ג’ודי וסרמן: לעניין סעיפים קטנים (א) ו-(ד) לא יראו כנטל כבד מדי חובה על פי חוק זה שהיתה נדרשת על פי חוק הקלות לחרש, התשנ"ב-1992 ערב ביטולו".

ג’ודי וסרמן: להערה הראשונה הטיעון כי ישנם דברים שהם נטל כבד מדי ואולי בלתי סביר, אך לא בלתי אפשריים.

ג’ודי וסרמן: ההערה השנייה היא במקום האמור בסעיף 9(ה)(5) יבוא: "מידת הפגיעה שתיגרם לציבור ליקויי השמיעה כתוצאה ממתן פטור בהתחשב בין היתר, בהיקף הצפייה בערוץ או בתוכנית הנידונים".

ג’ודי וסרמן: ההערה השלישית מדברת על קביעת פטורים מפורשים בחקיקה ראשית-בנוסף למנגנונים של פטורים פרטניים ופטורים בתקנות או כחלופה למנגנונים אלה.

ג’ודי וסרמן: ההערה הרביעית, פטורים מפורשים נוספים בחוק-(א)

ג’ודי וסרמן: משדרים חדשים (ב)תקרת עלות(2% מהרווח הגולמי).

ג’ודי וסרמן: ההערה החמישית אומרת לקבוע אפשרות של מתן פטור מלא או חלקי, במקרה כדלקמן: (א)

ג’ודי וסרמן: אין אפשרות לצופים או לחלק מהם להעלים מהמסך את הכתוביות או את בועת התרגום.

ג’ודי וסרמן: (ב)

ג’ודי וסרמן: שוכנע הגוף המפקח שתיגרם עקב כך פגיעה בלתי סבירה בכלל הצופים.

דוד הרפז: זה מרוקן את הכל מתוכן.

דוד הרפז: יהיו ויכוחים האם צופים במשדר הרבה או מעט צופים.

דוד הרפז: יש אחד היכול לטעון כי תכנית הטלוויזיה "בטברנה" היא תוכן שאינו חשוב, ואחר יאמר כי התוכנית "פופוליטיקה" היא תוכן שאינו חשוב.

ג’ודי וסרמן: אתה צריך לקחת בחשבון שמדובר על שיקולים שהרשות לוקחת בחשבון בין היתר.

דן אורנשטיין: הנוסח הזה זהו נוסח שאני הצעתי בעקבות הערות שהועלו בוועדה והובאו בכתב, למרות שלא הובאו הצעות לנוסח בעניין הזה.

דן אורנשטיין: הועלתה הטענה כי ישנם ערוצים המשדרים לקהלי יעד מאוד מצומצמים, ועל כן כאשר שוקלים את העניין של נטל כבד מדי ומתן פטור, צריך לאפשר גמישות בעקבות הטענה הזו.

דן אורנשטיין: ההערה הזו יכולה למקד יותר את הגוף המפקח.

דן אורנשטיין: ההחלטה הזו ניתנת לביקורת.

דן אורנשטיין: גם בהקשר לפטור הפרטני וגם בהקשר לפטור הכללי, צריך להתייעץ עם הנציבות ועם הארגונים השונים.

שמואל חיימוביץ: אני מבקש לומר כי במידה ויוחלט לאמץ סעיף כזה, אני מציע כי יקבע בחוק מהם אחוזי הצפייה הסבירים למתן פטור.

שמואל חיימוביץ: לצורך זה אנו מבקשים לקבל נתונים כדי לקבוע את הפרמטרים הנכונים.

ג’ודי וסרמן: ההערה השלישית נוגעת למנגנוני הפטורים.

ג’ודי וסרמן: בסעיפים קטנים (א) ו-(ב) ישנם פטורים פרטניים למקרים פרטניים.

ג’ודי וסרמן: בסעיף קטן (ד) ישנם פטורים כלליים שייקבעו בתקנות.

ג’ודי וסרמן: ההערה אומרת כי יש לקבוע פטורים מפורשים בחקיקה הראשית בנוסף למנגנונים הללו, או כחלופה למנגנונים הללו.

מרדכי משעני: זה לא בא בחשבון.

מרדכי משעני: אנו מסמיכים את השר לקבוע פטורים בתקנות.

דוד הרפז: אנו רחוקים מאוד מלהיות מאושרים מן הסעיף הזה, אך הרבה יותר בעייתי זו המהות, המנגנון של הגוף המפקח.

דוד הרפז: הגוף המפקח זו הרשות השנייה ומועצת הכבלים, כל אותם גופים אותם ביקר מבקר המדינה.

דוד הרפז: אנו מבקשים שאם יתקבל מנגנון כזה, הרשות הפוטרת תהיה רשות אחרת.

דוד הרפז: אנו נגיש הצעה מופרשת על כך לאחר הקריאה הראשונה.

ג’ודי וסרמן: אני עוברת להערה הרביעית.

ג’ודי וסרמן: ההצעה היא שלגבי משדרים חדשים, למשך תקופה של שנתיים או ארבע שנים, דרישות החוק לא יחולו לגביהם.

ג’ודי וסרמן: הדרישה השנייה היא שהעלות המקסימלית תהיה לא יותר מאחוז מסוים, 2% מהרווח הגולמי.

צח גרניט: גם בארצות הברית מקובלת תקופת התארגנות של ארבע שנים.

צח גרניט: עבודה של בניית לוח תוכניות, בנייה של הרגלי צפייה היא עבודה איטית אשר לוקחת הרבה מאוד זמן.

צח גרניט: אני חושב כי כאשר מטילים חובות על גופים מסוימים צריך לקבוע גבול שיקבע כמה סכום אותו גוף יכול לשאת.

צח גרניט: לסכום שיוקצה לעניין צריך להיות איזשהו קשר להכנסות של הגוף וליכולות שלו.

צח גרניט: ניתן לומר כי המדינה תיטול את החלק של יתרת הסכום.

אורי שנער: הנושא הזה מוסדר בחוק במתכונת הנוכחית.

אורי שנער: יש סעיף שלם המדבר על עלויות.

אורי שנער: זהו סעיף גמיש.

אורי שנער: אני מסכים שיכנס כשיקול המצב של משדרים חדשי.

דוד הרפז: ברגע שההקלה חלה עליהם היא חלה עליהם מאותם שיעורים ששאר המשדרים חייבים בהם ולא מהתחלה.

דוד הרפז: אם משדרים אחרים הגיעו כבר ל75%-, גם הם יהיו מסוגלים.

אורי שנער: אני רוצה לספר כי ערוץ 10 התחייב במכרז לשדר 50% שידורים מתורגמים מיום התחלת השידורים.

יאיר פרץ: סביר להניח כי משדר חדש מכין תשתית חדשה הלוקחת זמן להכינה.

יאיר פרץ: אני חושב כי צריך לבוא לקראת המשדרים החדשים ולהגבילם בזמן ארוך יותר, של שנתיים לדוגמא.

ג’ודי וסרמן: הוחלט על פטור מפורש למשדר חדש במשך שנתיים.

דוד הרפז: ערוץ החדשות יהיה חייב כמו היום לשדר לפחות 25% משדרים מתורגמים.

יאיר פרץ: את זה הם יהיו חייבים לעשות, כיוון שכך החוק קבע.

ג’ודי וסרמן: לא ניתן לתת פטור ברף נמוך יותר מאשר קיים היום בחוק הקלות לחרש.

ג’ודי וסרמן: כאן אנו קובעים פטור מפורש למשדרים חדשים.

דן אורנשטיין: אני חייב לציין כי הגוף המפקח יוכל לבדוק את המקרים הראויים.

דן אורנשטיין: לפי הנוסח הקיים יש לו את האפשרות לקבוע את הפטור למשדרים חדשים בתקנות.

דן אורנשטיין: בשל כך ראוי לשקול האם אנו רוצים לעשות זאת כבר עכשיו בחקיקה ראשית.

דן אורנשטיין: אם רוצים בחקיקה ראשית לקבוע פטור למשדרים חדשים למשך שנתיים, ניתן לבחור בשתי אופציות.

דן אורנשטיין: האופציה הראשונה היא לומר כי הם יהיו מחויבים כמו היום לפי חוק הקלות החרש, והאופציה השנייה היא לומר כי הם לא יחויבו בכלל למשך שנתיים.

דן אורנשטיין: לגבי הפטור השני שהוצע כאן, תקרת עלות, יש להביא בחשבון כי הנושא הזה הוצע בטיוטות קודמות, כאשר התקבלו הערות מגופים משדרים שאמרו כי הקריטריון הזה הוא קריטריון מאוד שרירותי ועל כן לא כדאי לקבוע אותו כדבר נוקשה בחקיקה ראשית.

דן אורנשטיין: בהקשרים אחרים של נגישות כאשר אנו הצענו תקרות כאלה נוקשות, התגובה של משרד האוצר היתה, כי זה לא דבר שניתן לקבוע באופן שרירותי.

יאיר פרץ: אנו מחליטים להעניק פטור מלא למשדרים חדשים, להוציא את החובה ל25%- משדרים מתורגמים שמחייב החוק הישן.

ג’ודי וסרמן: אדוני היו"ר, אני מבינה כי הערה בעניין תקרת העלות נדחתה.

יאיר פרץ: כן.

יניר פלג: אין שום שיקול צודק שניתן להסתמך עליו במקרה בו יש גם תרגומים וגם בועת תרגום.

ג’ודי וסרמן: זה כבר קיים.

ג’ודי וסרמן: ישנם שיקולים לכך.

ג’ודי וסרמן: הערה הזו נדחית.

ג’ודי וסרמן: לסעיף 10 אין הערות, ועל כן כדאי לאשר אתו כמו שהוא.

ג’ודי וסרמן: אני עוברת לסעיפים 11-15, אלו סעיפים שעניינם סנקציות שיחולו בגין הפרת החוק.

ג’ודי וסרמן: סעיף 11, עוולה אזרחית: "מעשה או מחדל בניגוד להוראה על פי חוק זה הם עוולה אזרחית, והוראת פקדון הנזיקין(נוסח חדש) יחולו עליהם, בכפוף להוראות סעיף זה".

ג’ודי וסרמן: סעיף 12, תרופות: "(א) בית משפט רשאי לפסוק לאדם בעל לקות שמיעה בשל הפרת הוראה לפי חוק זה פיצוי שלא יעלה על 100,000 שקלים חדשים בלא הוכחת נזק.

ג’ודי וסרמן: (ב) (1) הסכום האמור בסעיף קטן(א) יעודכן ב16- בכל חודש בהתאם לשיעור עליית המדד החדש לעומת המדד הבסיסי.

ג’ודי וסרמן: (2) לעניין סעיף קטן זה- "מדד"-מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

ג’ודי וסרמן: "המדד החדש"-מדד החודש שקדם לחודש העדכון "מדד הבסיסי"-מדד חודש".

ג’ודי וסרמן: סעיף 13, זכות התביעה: "תובענות בשל הפרת הוראה לפי חוק זה יכול שיוגש בידי- (1)

ג’ודי וסרמן: מי שרואה עצמו נפגע מהפרה כאמור; (2)

ג’ודי וסרמן: הנציבות או ארגון העוסק בקידום זכויותיהם של אנשים בעלי לקות שמיעה.

ג’ודי וסרמן: סעיף 14, זכות התערבות בתובענות: "בתובענות בשל הפרת הוראה לפי חוק זה רשאי בית המשפט לתת לנציבות ולארגון העוסק בקידום זכויותיהם של אנשים בעלי לקות שמיעה להשמיע את דברם, בדרך שיורה".

ג’ודי וסרמן: סעיף 15, תובענות יצוגיות: "(א)

ג’ודי וסרמן: אדם בעל לקות שמיעה, ארגון העוסק בקידום זכויותיהם של אנשים בעלי לקות שמיעה או הנציבות, רשאים לתבוע בשם קבוצת אנשים בעלי לקות שמיעה, בשל הפרת הוראה לפי חוק זה ונגד כל נתבע שהם רשאים לתבוע (להלן-תובענה ייצוגית).

ג’ודי וסרמן: (ב)

ג’ודי וסרמן: על תובענה ייצוגית לפי פרק זה יחולו הוראות פרק ו'1 לחוק הגנת הצרכן, התשמ"א 1981, בשינויים המחייבים".

ג’ודי וסרמן: התקבלו מספר לא קטן של הערות כפי שמופיעים לפניכם.

ג’ודי וסרמן: סעיף 12 קובע כי בית המשפט רשאי לפסוק פיצוי בסך 100,000 שקלים בלי הוכחת נזק.

ג’ודי וסרמן: עצם זה שאתו אדם יוכיח כי אירע האירוע שבו לא התקיימו הוראות החוק, יזכה אותו בפיצוי.

ג’ודי וסרמן: ההערה של קשת, ערוץ 10 ועוד ערוצים, אומרת כי מדובר בפיצוי גבוה מאוד ובלתי מוצדק, ובלתי סופי, כיוון שכל אדם יוכל להגיש בכל נקודת זמן תביעה ללא הוכחת נזק, ויוכל לקבל פיצוי ללא הגבלה.

ג’ודי וסרמן: ההצעה של מרבית המשדרים היא למחוק את הסעיף הזה.

שמואל חיימוביץ: ההצעה שלנו היא לתת סמכות לגוף המפקח להעניש.

ג’ודי וסרמן: אני מבינה כי הוועדה החליטה לבטל את הסעיף הנוגע לעניין הפיצויים ללא הוכחת נזק.

ג’ודי וסרמן: ההצעה של ערוץ 10 היא לבטל סעיף 13.

צח גרניט: אנו ביקשנו לבטל את העניין של נציבות או ארגון.

צח גרניט: מי שנפגע יכול להגיש תביעה מבחינתנו.

דוד הרפז: אנו מדברים על אוכלוסייה חלשה מאוד אשר איננה יכולה להיאבק על זכויותיה, ועל כן ישנו מקום לארגון מייצג.

ג’ודי וסרמן: לגבי סעיף 14 הזה הערות.

ג’ודי וסרמן: ערוץ 10 מבקש למחוק את סעיף 15.

אהרון עיני: יש התנגדות לכך מצד אגודת החרשים.

זהר קדמון: המכסה של הכתוביות היא מכסה מאוד דומה למכסות אחרות שחלות עלינו על פי חוק הרשות השנייה, כמו תרגום לשפה הרוסית ותרגום לשפה הערבית.

זהר קדמון: הפרה של אף אחד מהסעיפים האלה, אינה מקנה זכות לתובנה ייצוגית.

זהר קדמון: הרשות השנייה מפקחת עלינו, ואם אנו לא עומדים במכסות, אנו נקנסים.

זהר קדמון: ערוץ 2 מתפרנס ממכירת זמן אויר לפרסום.

זהר קדמון: כאשר הרשות השנייה רוצה להעניש אותנו על הפרתה של כל הוראה, היא גורעת מסך זמן הפרסום שלנו.

זהר קדמון: אתם מוזמנים לבחון את דו"ח הרשות השנייה, ולראות כמה סנקציות כאלה מבוצעות.

צח גרניט: צריך לזכור, כי ההצעה הזו חושפת את הגופים המשדרים לשני סוגים שונים של הליכים.

צח גרניט: הם מצד אחד יכולים להיענש על ידי הרשות השנייה שתטיל עליהם קנסות, אך במקביל הם יכולים למצוא את עצמם גם בהליך אזרחי.

צח גרניט: אין שום מקום במשפט הישראלי שבו מענישים פעמיים על אותו דבר.

צח גרניט: אנו לא מדברים על עבירה פלילית, אלא על הליך אזרחי נורמלי.

יאיר פרץ: הפגיעה בכיס היא עדיפה על התמודדות בבית המשפט בו רוב הסיכויים כי הם ייצאו מנצחים.

יאיר פרץ: אני שומע כי על ידי הרשות השנייה מופעל מנגנון ברור.

דוד הרפז: רשות השידור והמועצה לשידורי כבלם ולווין ומשרד התקשורת, לא הקפידו על קיום דרישות חוק הקלות לחרש, ועל כן אני חושב כי צריכה להיות סנקציה קבועה בחוק הזה.

דן אורנשטיין: מטיבם של הליכי חקיקה הוא שמה שמתגבש קודם לכן, זו הנורמה.

דן אורנשטיין: הסעיפים שמופיעים כאן לגבי סנקציות, לפחות בחלקם, הם אינם מעובדים מבחינה משפטית.

דן אורנשטיין: אני מציע לוועדה לקבוע כי כולם יתאגדו סביב עקרון שאומר כי לחוק המוצע צריכים להיות מנגנוני אכיפה וסנקציות אפקטיביים.

דן אורנשטיין: סוג הסנקציות דורש בחינה ועיבוד.

דן אורנשטיין: אני חושב כי בלתי נסבל להשאיר סעיף בלתי מוגבל לגבי פיצויים לנוכח נזק, מהטעמים שנאמרו כאן קודם.

דן אורנשטיין: אני חייב לציין, כי בדיונים אחרים לגבי פרק הנגישות, מולאו הצעות יותר סבירות שגם לגביהן איני יכול לומר כי משרד המשפטים תומך בהם, אך הם מכילים הגבלה לגבי הסכום שאפשר לקבוע לפיצויים להוכחת נזק.

דן אורנשטיין: בשל כך אני מציע לוועדה למחוק את הנושא של הפיצויים להוכחת נזק מהנוסח הכחול, אך להיות פתוחה לדון בכל מנגנון אפשרי אפקטיבי.

דן אורנשטיין: לגבי התובנה הייצוגית, הרעיון הוא זהה.

דן אורנשטיין: צריך למחוק את העיקרון הזה מהנוסח הכחול, אך אני מציע כי תהיה אפשרות לאחר הקריאה הראשונה לדון בנושא.

דן אורנשטיין: אני חושב כי הנוסח הכחול כן סובל אפשרות להגיש תובנה אזרחית.

דן אורנשטיין: הדבר מאוד מקובל בהסדרים של נגישות.

דן אורנשטיין: אני חושב כי עלינו ללמוד את הסנקציות הקיימות לפי חוקי התקשורת.

דן אורנשטיין: הטענה הנשמעת פה היא כי אם זה לא יעלה עכשיו, ישנה סכנה שיטענו נושא חדש.

דן אורנשטיין: מהניסיון שלי בחקיקה, אני אומר כי נושא חדש הוא כל דבר שוועדת הכנסת מכירה כנושא חדש.

דן אורנשטיין: אני לא חושב כי זה מקובל בהליכי החקיקה בכנסת לטעון שסנקציות הן נושא חדש.

דן אורנשטיין: אנו צריכים לבחון האם המנגנונים הקיימים הם אפקטיביים.

דן אורנשטיין: במידה והם אפקטיביים ניתן לשכפל אותם, אך במידה והם אינם אפקטיביים, ניתן לחשוב על משהו אחר.

יאיר פרץ: אני מקבל את מנגנוני האכיפה הקיימים.

יאיר פרץ: במידה ויגיע לידי הוועדה פתרון חדש שיהיה יותר ריאלי, אני אהיה מוכן לדון בו.

שמואל חיימוביץ: הביעה המרכזית היא עם רשות השידור שמפקחת על עצמה, ועל כן היא לא תטיל על עצמה סנקציות.

יאיר פרץ: את הבעיה הזו אנו נפתור.

ג’ודי וסרמן: אני מבינה מאדוני, כי הוועדה מאשרת את המנגנונים הקיימים, כחומר הטלת סנקציות בדרך של נטילת זמני פרסום.

ג’ודי וסרמן: יחד עם זאת אין לנו הצעה קונקרטית בעניין הזה, ועל כן בשלב הזה לא ניתן לאשר את זה, כיוון שלא ברור על איזו עבירה מדובר ואיזה זמן פרסום ישלל.

ג’ודי וסרמן: בשל כך אני מציעה לאדוני לאשר ברמת העיקרון את הטלת הסנקציה הזו, והפרטים לגיבוש הרעיון יגובשו בין הקריאה השנייה לשלישית.

ג’ודי וסרמן: אני רוצה לסכם את הסעיפים הנוגעים לסנקציות.

ג’ודי וסרמן: סעיף 12, נמחק, סעיף 15 נמחק, אם אפשרות לחזור ולדון בכך, הנושא של נטילת זמן פרסום יידון לפני הקריאה השנייה והשלישית.

ג’ודי וסרמן: הבקשה למחוק את סעיף 13 נשללה, ועל כן הסעיף נשאר בינתיים.

ג’ודי וסרמן: כך גם לגבי סעיף 11 וסעיף 14.

ג’ודי וסרמן: אני עוברת לסעיף 16,ביצוע ותקנות: "(א)

ג’ודי וסרמן: הגופים המפקחים, כל אחד בתחום סמכותו, אחראים על ביצוע הוראות חוק זה והם רשאים להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו.

ג’ודי וסרמן: (ב)

ג’ודי וסרמן: תקנות לפי חוק זה יותקנו בהתייעצות עם הנציבות ועם הארגונים העוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים בעלי לקות שמיעה ויוגשו לאישו ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

עמרי קאופמן: אני מציע להוסיף לגורמים איתם מתייעצים גם את הפורומים שרצו להביע את ההסתייגויות.

עמרי קאופמן: אני לא רואה כי ארגוני המשדרים מוזכרים כאן.

ג’ודי וסרמן: בהגדרה של הגוף המפקח מצוינים שמות הגופים המפקחים.

דן אורנשטיין: הגופים המפקחים עושים את זה כבר היום.

ג’ודי וסרמן: זה ברור כי הגוף המפקח בא בדברים עם הגוף עליו הוא מפקח.

ג’ודי וסרמן: אנו נוסיף בעניין חובת התייעצות גם את הגופים המשדרים.

ג’ודי וסרמן: אני עוברת לסעיף 18: "תחילתו של חוק זה בתום 6 חודשים מיום פרסומו".

ג’ודי וסרמן: אני מבקשת מהוועדה בשלב הזה לקבוע כי תחילתו של חוק זה יישאר ריק מבחינת המועד, ולציין כי הנושא יידון בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

ג’ודי וסרמן: מאוד יכול להיות שסעיף התחילה יהיה מדורג לעניין הוראות שונות שחלקן תחלנה באופן מיידי ואחרות בתקופה מאוחרת יותר ישנן שלוש הערות כלליות.

ג’ודי וסרמן: ההערה לעניין מכסות שידור הועלתה לגבי סעיפים 3 ו4-, כתוביות המשודרות בשידור חי ובתוכניות מוקלטות, ושאלה האם השיעורים המנוקבים כאן הן יהיו ממכסות שבועיות, חודשיות, רבעוניות, שנתיות או חצי-שנתיות.

חיימון גולדברג: אני לא מבין מדוע זה משנה.

חיימון גולדברג: החלוקה המתבקשת עבור הצופה היא שנתית.

חיימון גולדברג: לא יעלה על הדעת כי ביום אחד אנו נשדר תוכנית עם תרגום ובשבוע שלאחר מכן נשדר את אתה התוכנית ללא תרגום.

חיימון גולדברג: לא יעלה על הדעת כי לקראת הקיץ אנו נתרגם את הכל, ולקראת החורף לא נתרגם כלום.

חיימון גולדברג: גם שאר המחויבויות שלנו לרשות הן מחויבויות שנתיות.

זבולון גורני: המטרה היא להרחיק אותנו מהגשת הסנקציות.

זבולון גורני: רק בסוף השנה אנו נוכל להגיש סנקציות נגד אותו משדר שלא עמד במכסות.

זבולון גורני: אני חושב כי אם החלוקה לא תהייה שבועית, היא חייבת להיות לפחות חודשית.

דורון אבני: העמדה שלנו היא שהמכסה צריכה להיות חודשית.

יאיר פרץ: ההצעה שלי היא שהחלוקה תהיה בהתאם לרבעון.

דן אורנשטיין: אם הוועדה נוטה לקבל את ההצעה של חלוקה לפי רבעון, כיוון שמה שנטען פה הוא שיש גיוון רב בשוק הזה, וצריך לאפשר גמישות.

דן אורנשטיין: בשל כך ההצעה שלי היא לקבוע ברירת מחדל אם אפשרות לגוף המפקח בהתחשב בצרכים של הגוף המשדר, לקבוע תקופה אחרת.

אהרון עיני: נתקבלה החלטה של הרשות השנייה לעשות את זה חודשית, ועל כן כדאי שזה מה שייעשה.

יאיר פרץ: אני מציע כי שנה אחת אנו נפעל לפי בסיס רבעוני, ולאחר מכן נראה כיצד יתפתחו הדברים.

חיימון גולדברג: אני טוען כי אני מכין לוח משדרים שאני צריך להגיש אותו שנה מראש או חצי שנה מראש, ועל כן אני מציע להתפשר ולהגיע בשלב הראשון לפחות לחלוקה של חצי שנתי.

ג’ודי וסרמן: אני מסכמת, כי אושרה ההצעה של חלוקה חצי שנתית, אם אפשרות לגמישות ושינוי.

ג’ודי וסרמן: אני עוברת להערה השנייה הנוגעת להכנת התשתיות הטכנולוגיות לכתוביות סמויות.

ג’ודי וסרמן: מדובר על פגיעה גדולה באיכות המסך שתיגרם בשל אי היכולת בשלב הראשוני, לפני המעבר לפלטפורמה הדיגיטלית, להעלים את הכתוביות או את התרגום לשפת סימנים מהמסך.

ג’ודי וסרמן: לעניין הצורך להחיל את החובה לא רק על הגוף המשדר, אלא גם על הגוף המפקח, מתברר כי ככל שזה מתייחס לרשות השנייה בנוסף על הזכיינים והמשדרים, יש להטיל את החיוב של הכנת התשתית גם על הרשות השנייה.

דורון אבני: אחת מזכייני ערוצי הרשות השנייה, קשת, ציין כי יש לחייב בחובת הכנת התשתית את הרשות השנייה במימון הזכיינים.

דורון אבני: לקראת הקריאה השנייה והשלישית אני אכין התייחסות הנדסית מפורשת של אנשי הנדסה שלנו.

דורון אבני: לפי מיטב ידיעתי, החובה מבחינת הכנת התשתית היא על כל זכיין וזכיין בחדר השידור שלו.

דורון אבני: מה שמתבצע למעשה הוא שכל זכיין מעביר פס הכולל את אותו תרגום דיגיטלי.

דורון אבני: הציוד הוא של הזכיינים.

דורון אבני: אין ציוד של הרשות השנייה, אך אני אבדוק את הנושא באופן מדויק יותר לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

צח גרניט: אצלנו חדר השידור הוא דיגיטלי.

צח גרניט: אנו כבר מסוגלים לעשות את זה, אך לרשות השנייה אין עדיין את המחשוב המסוגל לבצע את זה.

צח גרניט: חברת YES כבר ערוכה לבצע את זה, אך בשאר חברות הכבלים עדיין לא מסוגלים לבצע את זה, וזו גם אחת הסיבות לכך שברשות השנייה עוד לא בצעו זאת.

ניר גרשון: עולה חשש מהנוסח הזה, כי הטלת חובה כזו תשתמע כחובה כללית על כל המשדרים לעבור לשידור דיגיטלי.

ניר גרשון: המעבר לשידור דיגיטלי אשר יאפשר את הצגת הכתוביות, יפגע בציבור מיעוט היכולת שלא יהיה לו כסף לקנות את המכשיר הזה.

יאיר פרץ: סוגיות כאלה יידונו בוועדת הפטור.

ג’ודי וסרמן: עד שיובהר לחלוטין כי הרשות השנייה לא צריכה לעשות זאת בנוסף למשדרים, אני מציעה כי לא תשמע בעניין הזה טענה של נושא חדש, למרות שזה לא יוכנס בשלב הזה.

ג’ודי וסרמן: ישנה בקשה של חלק מהמשדרים כי התחילה של החוק תהיה רק כאשר יהיה מפורש שהפלטפורמה הדיגיטלית נכנסה לתוקף.

ג’ודי וסרמן: אנו שמענו מרשת, כי עד סוף השנה 80% מבתי האב יהיו בעלי ממירים דיגיטליים.

ג’ודי וסרמן: השאלה היא אם תיקבע התייחסות מפורשת בחוק שתחילתם של החובות יהיו רק כאשר תהיינה פלטפורמות דיגיטליות, או אם אנו ננקוב במועדים כפי שייקבע על ידי הוועדה בעניין הזה.

יאיר פרץ: זו סוגייה מורכבת, אך אני חושב כי זו לא עילה מספקת כדי לא להכניס את החוק לתוקפו.

יאיר פרץ: מאחר ושתי הסוגיות שנידונו כאן הן מורכבות, אני מציע כי עד לקריאה שנייה ושלישית נדון שוב בנושאים האלה.

יאיר פרץ: הנכונות של כל הרשתות היא ליישם את החוק.

ג’ודי וסרמן: ההערה הכללית האחרונה שנשמעה, היא שיש כאן פגיעה בזכות הקניין, יש הטלת חובות על גופים פרטיים במהלך תקופת הזיכיון ויש חוסר מדתיות, כיוון שמטילים על גופים פרטיים במקום על המדינה עצמה, חובות.

ג’ודי וסרמן: אני חייבת לקרוא בפני הוועדה את פסקת ההגבלה של חוק יסוד כבוד האדם וחירותו.

ג’ודי וסרמן: נאמר כי המחוקק חייב לשקול כי אין פוגעים בזכויות יסוד לפי חוק זה, אלא בחוק ההולם את ערכיה של מדינת ישראל.

ג’ודי וסרמן: הוועדה צריכה לשקול האם זהו חוק ההולם את ערכיה של מדינת ישראל.

ג’ודי וסרמן: האם מדובר בתכלית ראויה, במידה אשר איננה עולה על הנדרש.

ג’ודי וסרמן: כל האיזונים הללו נשמעו במהלך החקיקה, והמחוקק צריך לתת את ליבו שזה ייקבע במידה ראויה שאיננה עולה על הנדרש ואיננה מטילה נטל כבד מידי ובמידה ראויה.

יאיר פרץ: אני חושב כי אפשרנו לגורמים השונים, הגופים המשדרים, ארגון החרשים ולמציעים להתבטא.

מרדכי משעני: אני חושב כי אנו עוברים היום שלב, שלאחריו השלבים הבאים יהיו קלים יותר מבחינת הדו שיח שיהיה לנו עם הגופים המשדרים.

מרדכי משעני: אני רוצה להודות למי שעשה את החוק הזה, דן אורנשטיין, מר חיימוביץ, ג'ודי היועצת המשפטית שעשתה עבודה נפלאה בריכוז הערות, לחה"כ אילן גילאון, לשירלי מנהלת הוועדה, ליו"ר, לארגוני החרשים וכבדי השמיעה וכן לנציגי רשויות השידור.

ג’ודי וסרמן: אני מבקשת לקבל ממשרד התקשורת, משרד האוצר או הרשות הראשונה, הערכה תקציבית בדבר עלות החוק מתקציב המדינה.

ג’ודי וסרמן: אני מבקשת כי זה יועבר לוועדה תוך עשרה ימים.

צח גרניט: אנו לא התייחסנו לנושא החוקתי בדיון היום.

דן אורנשטיין: אני התייחסתי לנושא החוקתי.

דן אורנשטיין: אני הקדשתי לכך תשומת לב רבה.

דן אורנשטיין: אנו עברנו על כל ההערות שהתקבלו ודנו בהן בכובד ראש.

חיימון גולדברג: אני מאוד שמח כי החוק הזה מתקדם.

חיימון גולדברג: אנו באמת רוצים כי החוק הזה יתקדם.

חיימון גולדברג: רוב הדרישות שלנו אני מניח כי יבואו לידי דיון, ואנו מבינים מדוע שאר הדרישות שלנו לא התקבלו.

חיימון גולדברג: בשם זכייני ערוץ 2, אני רוצה לומר כי אנו שמחים כי החוק הזה מתקדם הלאה.

יאיר פרץ: אני רוצה להצטרף לברכות, ולהודות למשרד המשפטים, לגופים השונים, אגודת החרשים, ליועצת המשפטית, למנהלת הוועדה וכמובן לנציבות.

יאיר פרץ: אני מעוניין כי כעת נצביע על החוק.

יאיר פרץ: ה צ ב ע ה בעד: 3 נגד: 0 נמנעים: אין תודה רבה, הישיבה נעולה.