ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 492, 2002-04-08 13:00

יאיר פרץ: צהרים טובים.

יאיר פרץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

יאיר פרץ: על סדר היום הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה מועדפת למאבטח במוסד חינוך), התשס"א, של חבר הכנסת זבולון אורלב.

יאיר פרץ: ידידי, יושב ראש ועדת החינוך, בבקשה.

זבולון אורלב: לא דנים בהצעת החוק השניה?

שירלי אברמי: כן.

שירלי אברמי: נכון.

שירלי אברמי: סליחה.

שירלי אברמי: אני מתנצלת.

שירלי אברמי: הצעת חוק של חבר הכנסת איתן כבל, מיד נקריא את שמה.

שירלי אברמי: אתה צודק.

שירלי אברמי: סליחה.

זבולון אורלב: בסדר?

זבולון אורלב: כי דנים בשתי הצעות חוק יחד.

יאיר פרץ: אוקי.

זבולון אורלב: זה על פי רשותו.

זבולון אורלב: הוא יושב במגדל התצפית בקלקיליה.

יאיר פרץ: בסדר גמור.

קריאה: מהי?

קריאה: כדי שגם אנחנו נדע?

יאיר פרץ: מיד, מיד.

יאיר פרץ: תכף נקריא את שמה.

יאיר פרץ: כמו כן על סדר היום הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה מועדפת ועבודה נדרשת באבטחה), התשס"ב – 2002 – השוני הוא רק שזה תשס"א וזה תשס"ב – של חבר הכנסת איתן כבל, שמקומו נפקד מאתנו כאן.

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: שלי רק היא מיוני 2001 ושלו היא ממרץ 2002.

יאיר פרץ: כן.

יאיר פרץ: אני מבקש מחבר הכנסת אורלב להציג את ההצעה.

יאיר פרץ: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: מאז שהתחילה האינתיפאדה, לצערנו הממשלה איחרה מאד בשידרוג הצורך של אבטחת מוסדות חינוך.

זבולון אורלב: ועדת החינוך קיימה על כך הרבה מאד דיונים.

זבולון אורלב: בין יתר הדברים, אדוני היושב ראש, התברר שמקצוע מאבטח מוסדות חינוך לא מושך אנשים טובים לבוא ולשמור, כיוון שיש מכרז – הרשויות המקומיות מקיימות מכרז – ובמכרז זוכות הקבוצות שמציעות את השירות הזול ביותר.

זבולון אורלב: פירושו של דבר, שהמאבטחים, השומרים, מקבלים בעצם את שכר המינימום.

זבולון אורלב: יש שתי אפשרויות.

זבולון אורלב: אפשרות אחת היא להעלות בדרך כזאת או בדרך אחרת את שכרם של המאבטחים ועל ידי כך להבטיח שיבואו אנשים יותר טובים.

זבולון אורלב: אני לא סומך על הדרך הזאת וחשבנו שהדרך היותר טובה היא להכיר במקצוע מאבטח מוסדות חינוך כמקצוע מועדף.

יאיר פרץ: למשוחררי צה"ל.

זבולון אורלב: למשוחררי צה"ל ועל ידי כך, מי שיועסק בזה בתנאים של החוק – נדמה לי שצריכים לעבוד בזה חצי שנה – יקבל מענק של סדר גודל של 7500 שקל.

אהוד בן דרור: 7670 שקלים.

זבולון אורלב: משהו כזה.

זבולון אורלב: זה עלה מאז שדיברתי על זה בפעם האחרונה.

זבולון אורלב: הוא יקבל 7600 שקלים לערך.

יאיר פרץ: ברוטו.

זבולון אורלב: ברוטו.

זבולון אורלב: זו לא הוצאה נוספת למדינה, כיוון שפה הוא יעדיף את המקצוע הזה – כל חייל משוחרר יש לו זכות לבחור בעבודה מועדפת.

זבולון אורלב: זה מתוקצב.

יאיר פרץ: וכמה מסווגים בעבודות כאלה?

יאיר פרץ: איזה עבודות מסווגות כך היום?

זבולון אורלב: כיום אלה עבודות - - -

אריה מור: תחנות דלק.

אהוד בן דרור: המלונאות, החקלאות והבניין.

אהוד בן דרור: הלוח שם לא מעודכן.

זבולון אורלב: כבוד היושב ראש, כתוב כך: "עבודה בלתי מקצועית בתחנות דלק – שנבין על מה אנחנו מדברים: מתדלקים, בבניין – כל עבודה באתר בניה למעט עבודה פקידותית, בבתי מלון – מלצרות, טבחות, חדרנות ועבודה בלתי מקצועית לרבות שטיפת כלים ועבודות ניקיון ולמעט עבודה פקידותית ואתרי גידולים חקלאיים ובתי אריזה, עבודה בלתי מקצועית, לרבות עבודת ניקיון, למעט עבודה - - - ".

זבולון אורלב: כלומר: אם לוקחים לבית אריזה, כמנקה בסוף יום העבודה, חייל משוחרר – הוא יקבל את המענק הזה, אבל אם הוא הולך לאבטח מוסד חינוכי, לא.

זבולון אורלב: התברר שיש צורך – היו לנו הרבה מאד דיונים, כולל גם דיון פה בוועדה.

זבולון אורלב: אני רוצה להזכיר שלפני x חודשים הכירו בדיון מהיר שלי כאן בוועדה – שירלי, אני לא זוכר מתי זה היה – נציגי המשטרה, נציגי משרד החינוך העידו בפני הוועדה שיש צורך בדבר הזה.

זבולון אורלב: גם בוועדת החינוך העידו שיש צורך בדבר הזה.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר שבכל רגע נתון, למשל, בירושלים – יושבת פה אתי בנימין, יושבת ראש ועדת הביטחון של ארגון ההורים בירושלים – בכל רגע נתון בירושלים חסרים כמה עשרות מאבטחים.

זבולון אורלב: יש תקציב.

זבולון אורלב: יש תקן.

זבולון אורלב: פשוט חסרים.

יאיר פרץ: אף אחד לא בא לעבוד.

אתי בנימין: לא.

אתי בנימין: לא באים.

זבולון אורלב: פשוט חסרים.

זבולון אורלב: בימים שבדקנו – יום אחד בדקנו, היה מחסור של שבעים, יום אחד בדקנו, היה מחסור של שלושים, זה בגבול של כמה עשרות.

זבולון אורלב: זה היה לפני חודש מרץ הנוראי.

זבולון אורלב: בעקבות חודש מרץ הנוראי והצהרת המפכ"ל שעכשיו כל בעל עסק צריך מאבטח, אז בכלל יש מחסור.

זבולון אורלב: אתמול התחילו הלימודים אחרי חופשת פסח.

זבולון אורלב: היה חשש גדול מאד מה יקרה בבתי ספר, כי במהלך חודש החופשה הציעו לכל מיני מאבטחים שכר יותר גבוה בבתי עסק.

זבולון אורלב: אז למה לא ללכת לשמור בבית ספר ולקבל רק שכר מינימום?

זבולון אורלב: הוא הולך לשמור בקניון – זה עסק פרטי.

זבולון אורלב: עזריאלי יכול לשלם יותר כסף ולוקחים את המאבטחים.

זבולון אורלב: אתמול – אנחנו לא מפרסמים את זה – אבל היתה שוקת שבורה במערכת החינוך.

זבולון אורלב: אם המשטרה רוצה לדווח והיא מעודכנת, בבקשה – שתדווח.

זבולון אורלב: מהידוע לי – היתה שוקת שבורה.

זבולון אורלב: נעלמו, הסתלקו, שומרים ומאבטחים רבים ממוסדות החינוך ובבדיקה – הם הלכו לבתי עסק פרטיים, שם משלמים יותר.

זבולון אורלב: בית קפה משלם יותר.

זבולון אורלב: הוא רוצה לחיות.

זבולון אורלב: לכן אנחנו מציעים את הדבר הזה.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר עוד דבר: מקובל עלי שזו תהיה הוראת שעה.

זבולון אורלב: זה לא צריך להיות דבר קבע.

זבולון אורלב: זו צריכה להיות הוראת שעה.

זבולון אורלב: אנחנו מקווים כולם שהמלחמה תסתיים מהר וכשיחזרו הימים כתיקונם – אין צורך בדבר הזה.

זבולון אורלב: יש כוחות השוק הרגילים – זה בסדר גמור.

זבולון אורלב: אני גם מוכן שהחוק יאפשר לשר לביטחון פנים גם לקבוע איפה זה צריך לחול.

זבולון אורלב: כלומר: שהחוק יקבע שבמקום ששר המשטרה קובע שיש נחיצות – שם המאבטח יקבל את זה.

זבולון אורלב: למשל: אם השר לביטחון פנים קובע שבראשון לציון אין צורך, אז מאבטח בראשון לציון לא יקבל, אבל אם הוא קובע שבירושלים צריך – אז בירושלים המאבטחים יקבלו את המענק הזה.

זבולון אורלב: זה יאפשר גם למשטרה לקבוע סדרי עדיפויות.

זבולון אורלב: יכול להיות שאם המאבטח הזה יקבל את המענק בין אם הוא שומר בשכונה המזרחית של כפר סבא או ברחוב ירחמילביץ' בפסגת זאב בירושלים מול חיזמה ובין אם הוא שומר בגבעת מרדכי בירושלים או במערב כפר סבא, אז הוא יגיד: מה אני צריך לסכן את החיים שלי?

זבולון אורלב: אני אלך למקומות הפחות המסוכנים.

יאיר פרץ: חבר הכנסת אורלב, אני חושב שאין מקום היום במדינה שלנו, לצערי הרב, שהוא בטוח.

זבולון אורלב: לכן אני משאיר את זה למשטרה.

יאיר פרץ: להפך.

יאיר פרץ: זה אולי יגרום לכך שאותן חוליות יגיעו למקום שבו אין אבטחה.

זבולון אורלב: אני בעד לתת גמישות לשר המשטרה.

זבולון אורלב: כלומר: לא לקבוע שגם כל מאבטח באילת באיזשהו מקום יקבל.

זבולון אורלב: אני לא יודע – יכול להיות שהמשטרה רוצה עדיפות.

זבולון אורלב: אני חושב שזה דווקא לטובתה של מערכת החינוך, שניתן יהיה להגיד: מי ששומר במקומות אלה ואלה מקבל, מי שלא – לא.

זבולון אורלב: היתה עוד הצעה אחת של מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

זבולון אורלב: בישיבה שהיתה אתו הוא הביע תמיכה מלאה ברעיון הזה ואמר לי שהממשלה תדון בזה.

זבולון אורלב: אני לא סומך על הדבר הזה.

זבולון אורלב: הצעת החוק עברה בטרומית - אף על פי שוועדת שרים לחקיקה התנגדה - בהתנגדות של שלושה ונדמה לי שבתמיכה של ארבעים חברי כנסת.

זבולון אורלב: זה יעבור, אין לי ספק.

זבולון אורלב: מנכ"ל משרד ראש הממשלה העלה רעיון שיהיה עוד תנאי, שפה יבואו רק אנשים שהם אוחזי נשק.

זבולון אורלב: כלומר: לא כל בעל תפקיד.

זבולון אורלב: אני לא הייתי נכנס להגדרות האלה.

זבולון אורלב: מי שהמשטרה אומרת שהוא יכול להיות מאבטח – גם היום זה כך.

זבולון אורלב: הם קובעים את הפרופיל מי יכול להיות מאבטח מוסדות חינוך – אם הוא חייל משוחרר, אז שיחולו עליו ההטבות.

זבולון אורלב: עד כאן דברי.

יאיר פרץ: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני מבקש, לסיום, אם אפשר היום לסיים זאת לקריאה ראשונה, כדי שנספיק להכין אותה לקריאה ראשונה לשבוע הראשון שמתכנסת הכנסת.

זבולון אורלב: כי אני באתי בדברים עם מזכירות הכנסת, שזה ידון בקריאה ראשונה בשבוע הראשון שהכנסת מתחדשת, על מנת שבאותו שבוע נוכל להעביר את זה בקריאה שניה ושלישית.

זבולון אורלב: מוסדות החינוך פועלים.

יאיר פרץ: אני מקבל את ההצעה של אדוני ואם אפשר עוד במסגרת הפגרה להכין את זה כדי שבתחילת המושב נביא את זה לקריאה שניה ושלישית, אז גם טוב.

אלי ארוסי: אני ראש מדור מוסדות חינוך במטה הארצי ואני רוצה לתת קצת מספרים ונתונים ולהציג את העמדה שלנו.

אלי ארוסי: אנחנו מדברים, לפי נתוני משרד החינוך, על 14,842 מוסדות חינוך רשמיים במדינת ישראל.

זבולון אורלב: כולל גני ילדים.

אלי ארוסי: כולל גני ילדים, כאשר מתוכם כ-11,000 גני ילדים ועוד כ-3000 בתי ספר תיכוניים, יסודיים וכולי.

אלי ארוסי: נכון להיום משטרת ישראל מתוקצבת ב-3500 שומרים ומאבטחים, פלוס מינוס.

אלי ארוסי: אנחנו מדברים על כ-24% מכלל מערך מוסדות החינוך בארץ.

יאיר פרץ: מה קורה עם השאר?

אלי ארוסי: השאר לא מאובטחים.

זבולון אורלב: מותר לי קריאת ביניים?

יאיר פרץ: שלושת רבעי לא מאובטחים?

אלי ארוסי: לא, לא.

אלי ארוסי: לא מאובטחים על ידי מאבטח אישי.

אלי ארוסי: מאובטחים סביבתית על ידי ניידות וכולי, או גנים ובתי ספר פרטיים שהחליטו שהם מאבטחים על חשבונם.

יאיר פרץ: ואיך אתם בוחרים את המקומות?

יאיר פרץ: איך אתם מפרידים בין דם לדם?

אלי ארוסי: אנחנו עושים את חלוקת האבטחה לפי מדרגים.

זבולון אורלב: יש החלטת ממשלה משנת 1995.

אלי ארוסי: נכון.

זבולון אורלב: שקובעת: בית ספר – ולא גן ילדים – מעל 100 תלמידים.

זבולון אורלב: זה ה-3500 שמאובטחים.

אלי ארוסי: כן.

אלי ארוסי: זה ה-3500.

אתי בנימין: לפעמים על 99 ילדים לא נותנים מאבטח.

יאיר פרץ: אתה יודע אדוני, בעידן של היום זה דבר שהוא לא יעלה על הדעת.

זבולון אורלב: ועדת החינוך הודיעה שהיא תשבית את הלימודים מאתמול ולכן משרד החינוך נחלץ והציבו כרגע עוד כאלף ומאתיים שומרים בבתי ספר קטנים - - -

אתי בנימין: עדיין לא.

זבולון אורלב: מתכוונים להציב.

שרה חורש: מורות חיילות.

זבולון אורלב: מורות חיילות ועובדי פקידות שונים בעוד 1200 מוסדות שיקיפו את בתי הספר הקטנים מתחת למאה תלמידים ואת אשכולות הגנים, כלומר: באותם מקומות שיש שלושה גנים לפחות.

יאיר פרץ: הצעתכם, אדוני, תכלול את כל בתי הספר במוסדות החינוך?

זבולון אורלב: כל מוסדות החינוך.

אלי ארוסי: בתי ספר כן, ללא גנים.

יאיר פרץ: ללא גנים?

זבולון אורלב: גם גנים.

זבולון אורלב: זה יחול גם על גנים.

אלי ארוסי: לא על 8000 גנים שיישארו.

יאיר פרץ: לא, לא.

יאיר פרץ: על כולם.

יאיר פרץ: זו ההצעה.

זבולון אורלב: החוק הזה יחול על כולם.

אלי ארוסי: אה, החוק הזה כן.

אלי ארוסי: עכשיו אני מדבר על הכרת מקצוע המאבטח בהצעת החוק.

אלי ארוסי: אנחנו רואים בזה המון יתרונות.

אלי ארוסי: היתרון הראשון והמרכזי הוא המיומנות והמקצועיות של - - -

יאיר פרץ: בוגר צבא.

אלי ארוסי: כן.

אלי ארוסי: של חייל ולא משנה באיזו הכשרה – אם הוא היה בשריון או בגולני – שאנחנו מקבלים אותו יחסית טרי אחרי הצבא, עם מיומנות מאד גבוהה בהשוואה למיומנויות שאנחנו מקבלים היום.

אלי ארוסי: דבר שני – אנחנו רואים, מהערכה כללית שלנו, שבדרך כלל החיילים האלה, שיוצבו במקומות מסוימים, אלה יהיו האנשים שיגורו באותו אזור.

אלי ארוסי: זאת אומרת: אדם שגר בירושלים, בפסגת זאב, בבית הכרם, בגילה, לא ילך לאבטח בפרדס חנה.

אלי ארוסי: זה בטוח.

אלי ארוסי: הוא יאבטח בגילה או בבית הכרם.

אלי ארוסי: ואז אנחנו רואים בזה יתרון גיאוגרפי, טופוגרפי, הכרת המבנה, הכרת האנשים, לפעמים יש גם אינטרס אישי, שהוא שומר על הגן של האח שלו.

אלי ארוסי: יש בזה גם יתרונות, שאנחנו רואים את הנושא של ההכשרה.

אלי ארוסי: הם לא צריכים לשבת ברענון וכל הנושא של הלוגיסטיקה של הירי קיים והוא כבר עשה את זה.

אלי ארוסי: עוד דבר צריך להדגיש ולזכור, שכל מאבטח שומר בשנה כשבעה חודשים.

אלי ארוסי: חמישה חודשים הוא "מובטל" ממוסדות חינוך.

אלי ארוסי: ובחודשים שהוא לא מועסק במוסדות חינוך, אז אם יש עכשיו פרוספריטי במסעדות, אז הוא הולך לעבוד במסעדה.

אלי ארוסי: לדוגמה, לצערי, המאבטח שנהרג בקריית יובל, היה מאבטח מוסדות חינוך שלא היה לו מה לעשות בחופש והוא הלך לעבוד בסופר.

אלי ארוסי: זאת אומרת: לחיילים זה מתאים.

זבולון אורלב: זה מכניס למעגל עוד חיילים, אתה אומר?

אלי ארוסי: כן.

אלי ארוסי: עוד חיילים.

יאיר פרץ: כמה חודשים מקנה להם זכות לעבודה מועדפת?

אלי ארוסי: 152 יום.

אלי ארוסי: הבת שלי אמרה לי - - - עבודה מועדפת – 152 יום.

שרה חורש: 181.

שרה חורש: נכון, אבי?

אלי ארוסי: כמה זה המועדפת?

אלי ארוסי: 152 או 181 יום?

שירלי אברמי: כמה ימים צריך לעבוד בשביל להיות זכאי למענק.

אבי צרפתי: שישה חודשים מלאים.

אלי ארוסי: זאת אומרת, זה לא שלושים יום.

אלי ארוסי: זה 25 ימים.

זבולון אורלב: זה חודשים או ימים?

אבי צרפתי: זה גם וגם.

אבי צרפתי: שישה חודשים קלנדריים ובתוך כל חודש לפחות 25 יום.

יאיר פרץ: זאת אומרת, שאפשר לכלול בזה שנה שלמה של לימודים.

אלי ארוסי: זה 211-212 ימי לימוד בשנה.

אלי ארוסי: זה פחות או יותר תופס.

אלי ארוסי: אני רואה בזה עוד יתרון - שזה כבר לא קשור לאבטחה, זה קשור יותר לרעיון הכללי – שזה בדרך כלל יכול להתאים גם לסטודנטים.

אלי ארוסי: זאת אומרת, סטודנט שמשעה 07:30 עד 13:30 הוא מאבטח ובשעה 13:10 הוא נוסע לאוניברסיטה, הוא תופס גם עבודה מועדפת, גם עובד וגם לומד.

אלי ארוסי: זאת אומרת: הוא מרוויח את כל הדברים ביחד לעומת עבודות אחרות, שהן תשע או עשר שעות עבודה, שהוא בא כבר הרוס ולא יכול ללמוד.

אלי ארוסי: אלה הדברים שאנחנו רואים בהם את היתרונות.

אלי ארוסי: זהו.

זבולון אורלב: אתם תומכים.

אלי ארוסי: בוודאי.

יאיר פרץ: שרה.

יאיר פרץ: לאחר מכן ודאי האוצר מתנגד, לא?

זבולון אורלב: משרד החינוך לא פה?

אריה מור: כן.

אריה מור: משרד החינוך פה.

יאיר פרץ: אז כבר אני אתן לך.

יאיר פרץ: שרה, בבקשה.

שרה חורש: אני מנהלת האגף להכשרה במשרד העבודה והרווחה.

שרה חורש: אני רוצה להציג את זה בשתי פנים.

שרה חורש: קודם כל, למשרד העבודה והרווחה יש גם כן הרבה מאד מוסדות, בתי ספר תעשייתיים, מעונות לילדים - - -

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: החוק שלי, אני רוצה שהוא יכלול גם מעונות יום.

זבולון אורלב: תודה.

שרה חורש: תודה לך.

שרה חורש: ובתי ספר תעשייתיים וחניכות שזה 14,000 תלמידים שצריך לתת להם את הפתרון.

אהוד בן דרור: כמה מוסדות זה בערך?

שרה חורש: שמונים מוסדות.

שרה חורש: שמונים מוסדות תעשייתיים, מעונות אין לי את המספר, אני אמסור את זה במועד יותר מאוחר.

זבולון אורלב: מעונות זה 800 בערך.

זבולון אורלב: אני יודע מדיון אחר.

שרה חורש: אני בעצם מייצגת פה את משרד העבודה, את השר ואת המנכ"ל ואנחנו רוצים לתמוך בנושא הזה מאד חזק, משני היבטים.

שרה חורש: א', מההיבט הבטיחותי והביטחוני – חזרנו לימי חומה ומגדל, כמו שזה נראה – ודבר שני: אנחנו גם רוצים לדאוג לאנשים שהם חסרי תעסוקה כרגע והם דורשי עבודה, בייחוד לחיילים המשוחררים ושזה ייתן להם פתרון סביר להיות מועסקים שנה שלמה.

שרה חורש: אנחנו רק רוצים שזה יהיה בליווי תקציבי, כמובן.

זבולון אורלב: אין כאן עלות תקציבית, יש לך אי הבנה.

שרה חורש: לביטוח הלאומי יש פה תקציב.

זבולון אורלב: לא, לא.

זבולון אורלב: אין כאן תקציב.

אהוד בן דרור: גם ביטוח לאומי זה תקציב.

אהוד בן דרור: יש גבייה של ביטוח לאומי - - -

זבולון אורלב: לא, הוא יכול ללכת לעבוד בתחנת דלק.

זבולון אורלב: מה פירוש?

יאיר פרץ: אנחנו נחזור אחר כך לנציג האוצר.

שרה חורש: אוקי.

שרה חורש: אני מורידה את ההערה.

שרה חורש: אני תומכת.

יאיר פרץ: קודם כל לגבי הכללת מוסדות חינוך – מנהלת הוועדה מציעה ובצדק – להכניס פה סעיף בתוך זה שבו ייכתב שאבטחת מוסד חינוך שיקבע השר.

יאיר פרץ: להשאיר את זה לשיקול השר, שהשר יקבע אם מעונות יום או מוסדות תעשייתיים.

יאיר פרץ: נשאיר את זה לשיקול הדעת של השר.

זבולון אורלב: לא, זה לא מה שסוכם עם יושב ראש הוועדה.

יאיר פרץ: בסדר, אני מציע את זה רק כהצעה שיכולה לכסות את הנישה.

זבולון אורלב: אנחנו רואים את מעונות היום כחלק ממוסדות חינוך.

שרה חורש: כמו גנים.

זבולון אורלב: אתה צריך להבין שבתוך מעונות היום יש גני ילדים שבתוכם יש ילדים בחוק חינוך חובה.

שרה חורש: נכון.

יאיר פרץ: יש שתי קטגוריות - - -

שרה חורש: יש גילאי 3, 4 ו-5.

יאיר פרץ: יש אפס עד שלוש, זה מעונות היום המוגדרים ויש שלוש, ארבע וחמש.

זבולון אורלב: בחלק ממעונות היום של 0-3, בתוכם, יש גני ילדים של גילאי 3 - - -

יאיר פרץ: בתוך הקומפלקס.

זבולון אורלב: כן, כן.

זבולון אורלב: שבתוכם יש חינוך חובה.

שרה חורש: לכן אני מעלה את זה.

יאיר פרץ: אוקי.

יאיר פרץ: נציג משרד החינוך, בבקשה.

אריה מור: קודם כל אני רוצה לברך על כך "שהגענו עד הלום".

אריה מור: אני מקווה שהתהליך גם יסתיים.

יאיר פרץ: מה שמך, אדוני?

אריה מור: שמי אריה מור ואני סגן מנהל אגף הביטחון ואחראי על מוסדות חינוך במשרד החינוך.

אריה מור: אני מצטרף להמלצת המשטרה.

אריה מור: אנחנו כבר חמש שנים מעלים את זה בוועדות השונות, שמאז החלטת הממשלה - - - ואנחנו חושבים שהמקצוע המועדף הוא לא רק נחוץ, הוא הכרחי.

אריה מור: לא רק בימים אלה.

אריה מור: הוא כבר מראש היה הכרחי.

אריה מור: אז יש פה איזושהי טעות, למשל, בהצגת הנתונים.

אריה מור: אם למשל בבניה – שזה מקצוע מועדף – יש שומר באתר בניה, אז הוא נכנס לתוך הקטגוריה הזאת והוא קיבל מקצוע מועדף.

אריה מור: אז הם הולכים לשמור באתרי בניה.

אריה מור: זה יכול להראות לכם את המצב האבסורדי שקורה כרגע, שתבינו.

אריה מור: ככה זה עובד.

זבולון אורלב: אמרת יפה.

זבולון אורלב: גם שומר במלון?

אריה מור: גם שומר במלון.

אריה מור: שומר במלון, שומר באתר בניה, מקבל את זה.

אלי ארוסי: קב"ט במלון מקבל עבודה מועדפת.

יאיר פרץ: רק מי שפקיד לא מקבל.

אלי ארוסי: כן.

אלי ארוסי: שומר במלון מקבל את זה.

קריאה: קב"ט במלון לא.

זבולון אורלב: למה לא?

יאיר פרץ: חבר הכנסת אורלב, צריך להפוך את מוסדות החינוך למלונות ואז הכל יהיה בסדר.

אתי בנימין: צריך גם לעשות השוואת תנאים לבתי מלון.

אריה מור: מערכת הביטחון במשרד החינוך לא מבדילה בין מוסדות החינוך של המשרד לבין מוסדות החינוך של משרד העבודה והרווחה.

אריה מור: מערכת הביטחון, דרך הרשויות, החל מאותה החלטת ממשלה, מטפלת גם באותם בתי ספר של ויצ"ו ואחרים וכולי.

אריה מור: לכן צריך לכלול את כל מי שבקטגוריה של מוסד חינוכי ובו שוהים תלמידים.

אלי ארוסי: כולל השכלה גבוהה.

אלי ארוסי: אוניברסיטאות, מכללות.

אריה מור: וזה מאד חשוב שלא יהיו ניואנסים.

אריה מור: היתרונות שמנה אלי הם מאד מאד קריטיים.

אריה מור: החבר'ה הצעירים האלה שמשתחררים הם בעלי המקצועיות הגבוהה ביותר ובהתראה קצרה, עם הכשרה מינימלית – שהיא שקיימת היום כתוצאה מהמחיר הנמוך – אנחנו באותה הכשרה מביאים שומר הרבה הרבה יותר טוב, הרבה הרבה יותר מקצועי, בעל יכולת גבוהה, שייתן את הדיבידנד בשטח, בלי שום קשר בין כמות הכסף לכמות המאבטחים.

יאיר פרץ: הדברים ברורים.

יאיר פרץ: תודה רבה.

יאיר פרץ: הגברת, אחר כך האדון, אחר כך משרד המשפטים והאוצר יסכם.

רועי קרת: גם הביטוח הלאומי רוצה להגיד משהו, אם אפשר.

יאיר פרץ: אה, סליחה.

יאיר פרץ: בוודאי, הביטוח הלאומי.

יאיר פרץ: כבר.

אתי בנימין: על מנת לסבר את האוזן – היום מאבטח של מוסדות חינוך מקבל 20 שקל לשעה, שזה כולל נסיעות, כולל חופשה, כולל הבראה, כולל הכל.

אתי בנימין: כאשר מאבטח שעובד בבית קפה, במסעדה או בכל מקום ציבורי אחר, מקבל 30 או 35 וארבעים שקל לשעה.

אתי בנימין: פשוט לא יתכן דבר כזה.

אתי בנימין: קודם כל, אני באמת רוצה לברך את חבר הכנסת אורלב על היוזמה שלו בהצעת החוק ואולי זו הזדמנות להגיד לך: אתה עושה עבודת קודש במשרד החינוך.

זבולון אורלב: אני יכול להזמין אותך למרכז המפד"ל?

אתי בנימין: כן.

אתי בנימין: לצערי היום נכללים במקצוע מועדף עובדי בתי מלון, תחנות דלק ועוד, אבל אני רוצה להסביר: חברים שלנו שהיו באילת בחופשת הפסח סיפרו לי: את יודעת מי נכלל במקצוע מועדף?

אתי בנימין: עובדת בית מלון שמשחקת עם הילדים במועדון הקשקושים בבית המלון.

אתי בנימין: האם זה יותר חשוב מלאבטח מוסדות חינוך?

אתי בנימין: האם יתכן שיתנו לבחורה שמעסיקה את הילדים בבתי המלון את המענק הזה שמגיע למקצועות מועדפים ואילו הבחורים והבחורות הצעירים שבאים לאבטח מוסדות חינוך, שהם באמת עושים עבודה הרבה יותר חשובה – לא שאני מזלזלת בעבודה שלה – אבל האם יתכן שבחורה כזו תקבל מענק ובחורה שעומדת בשערי בתי הספר לא תקבל מענק?

אתי בנימין: זה פשוט לא יתכן.

אתי בנימין: מה עוד שהיום אין תיירות בבתי המלון.

אתי בנימין: אין היום תיירות ואני באמת מבקשת שיכירו בחוק הזה של מוסדות החינוך.

יאיר פרץ: תודה גבירתי.

יאיר פרץ: בבקשה.

יוסף קסטל: אני יושב ראש ועדת ביטחון של מרכז השלטון המקומי.

יוסף קסטל: קודם כל אני מברך את חבר הכנסת זבולון אורלב על היוזמה.

זבולון אורלב: לצורך הפרוטוקול – כל פעם שמברכים אותי מברכים גם את חבר הכנסת איתן כבל שהגיש, תשעה חודשים אחרי, הצעת חוק דומה והוא כרגע משרת בטול-כרם וצלצל אלי וביקש שנאחד את שתי ההצעות האלה.

יוסף קסטל: יפה.

יוסף קסטל: קודם כל אני מברך גם אותו.

יוסף קסטל: אני בהחלט מזדהה עם כל ההנמקה שחבר הכנסת זבולון אורלב העלה בפתיחת הישיבה.

יוסף קסטל: אנחנו כבר מספר שנים מנסים להשיג את המצב הזה שנקרא מקצוע מועדף ולא הצלחנו עד היום.

יוסף קסטל: האיכות של השומרים במוסדות החינוך ירדה, ברגע שמכריחים את כל המוסדות ואת כל העסקים לשים שמירה.

יוסף קסטל: כולם ברחו לנו לעסקים ואין לנו שומרים טובים.

יוסף קסטל: לכן, אני רואה בעניין הזה העלאת האיכות של המאבטח ונסמוך עליו יותר בהגנה על הילדים שלנו, שזה הדבר הכי יקר שיש לנו.

יוסף קסטל: לכן כל השלטון המקומי, כל הרשויות בארץ, מחכות לזה.

יוסף קסטל: כל הערים, כל המועצות, כולם מחכים לאישור הנושא הזה של מקצוע מועדף.

יוסף קסטל: זו תהיה חגיגה גדולה מאד מבחינת התחושה הביטחונית שהשגנו.

יוסף קסטל: פה, כשאנחנו מדברים על זה כאן, זה לא עוד קצת כסף או פחות קצת כסף.

יוסף קסטל: אנחנו משנים לגמרי את רמת המאבטח ונוכל לסמוך עליו שהוא יגן טוב על מוסד החינוך שהוא מאבטח.

יאיר פרץ: תודה רבה, אדוני.

יאיר פרץ: משרד המשפטים, הביטוח הלאומי והאוצר יסכם.

דן אורנשטיין: כמה נקודות: היתה כאן איזושהי תקלה פורמלית, שאני לא רוצה להתעכב עליה, מבחינת עמדת הממשלה.

דן אורנשטיין: מכיוון שכעיקרון, מבחינה פורמלית, הממשלה מתנגדת ולו בגלל שהצעת החוק בעצמה לא היתה בפני ועדת השרים.

דן אורנשטיין: הוגשה, כפי שהזכיר חבר הכנסת זבולון אורלב, הצעת חוק אחרת, של איתן כבל, שהונחה באמת על שולחן הכנסת כמה ימים לפני הדיון בקריאה טרומית.

זבולון אורלב: היא קיבלה פטור מהנחה.

דן אורנשטיין: לא יודע.

זבולון אורלב: רק משפט אחד, אם אתה מעיר.

זבולון אורלב: לפי תקנון הכנסת, אפשר לקבל פטור מהנחה רק תוך 48 שעות מאז שהנחת חוק.

זבולון אורלב: כלומר - - -

דן אורנשטיין: כן.

דן אורנשטיין: את זה אני מכיר.

זבולון אורלב: דקה אחת.

זבולון אורלב: אני, שהנחתי חוק ביוני 2001, אם ארבעה חודשים אחרי זה פתאום מתעורר צורך דחוף, אני לא יכול על פי תקנון הכנסת לבקש פטור מהנחה ולהביא את זה.

זבולון אורלב: לעומת זה, מי שהניח לפני יומיים, יכול לבקש.

זבולון אורלב: אז ביקשנו מאיתן כבל להגיש הצעה, לבקש פטור וככה יכולנו להביא את הכל.

דן אורנשטיין: כן, אבל על פי הבירורים שלי – ואני לא רוצה כל כך להתעכב על זה, כי הדיון הזה מתקיים לגופו של עניין – על פי הבירורים שלי, הממשלה התנגדה על סמך התקנון.

דן אורנשטיין: בגלל שהניחו את הצעת החוק וכעיקרון התקנון מחייב שהממשלה יתאפשר לה להתייחס להצעות החוק, לכן, צירפו את הצעת החוק של אדוני.

דן אורנשטיין: ונוצר מצב שבו הצעת החוק לא היתה בפני השרים, לא התקיים דיון – מצב שבדרך כלל לא מתקיים – ואז, מה שקורה במקרה כזה הוא, שאוטומטית עמדת הממשלה היא להתנגד.

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: ההתנגדות גם באה לידי ביטוי בהצבעה.

זבולון אורלב: התנגדות מאד חזקה, של שלושה מתנגדים לחוק וארבעים תומכים.

זבולון אורלב: זה בא לידי ביטוי.

אהוד בן דרור: - -

זבולון אורלב: לא בעוצמה הזאת.

דן אורנשטיין: זה אני אומר מבחינה פורמלית, למען הסדר הטוב.

דן אורנשטיין: עכשיו, לגופה של ההצעה.

דן אורנשטיין: כעיקרון מבחינה משפטית אין כאן שאלה משפטית, אלא שאלה חברתית מאד חשובה.

דן אורנשטיין: עצם קיומו של הדיון הזה בפגרת הכנסת מעיד על החשיבות והדחיפות של העניין.

דן אורנשטיין: פה יש לי שתי נקודות: א', מבחינת ההתמקדות במוסדות ציבוריים שהם מוסדות חינוך.

דן אורנשטיין: יתכן מאד – ואני לא יודע, לא ערכתי בדיקה – שהבעיה שמדברים עליה כאן קיימת, בצורה אקוטית אמנם, לגבי מוסדות חינוך, אבל אולי גם קיימת – התחרות הבלתי הוגנת הזאת - בין מוסדות ציבוריים למוסדות פרטיים.

דן אורנשטיין: זאת אומרת: זה לאו דווקא מוסדות חינוך, אלא בכלל – האבטחה על מוסדות ציבור.

דן אורנשטיין: אני רואה לנכון להעלות את זה כשאלה.

דן אורנשטיין: כי אם זה לא נכון עובדתית – ניחא, אבל אם ישנו מצב שעכשיו יתקבל חוק שאומר שעבודה מועדפת באבטחה למוסד חינוך תוכר, אבל כאשר מדובר בעבודה של אבטחה במוסד ציבורי אחר – יש פה אולי בעיה.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: לשמור על משרד המשפטים זה לא מוכר.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: זאת ההצעה.

דן אורנשטיין: יש פה אותה בעיה.

זבולון אורלב: לא.

דן אורנשטיין: אולי.

דן אורנשטיין: אני לא יודע.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: הילדים של העובדים קודמים לעובדים.

אתי בנימין: בוודאי.

רועי קרת: - - הנוסעים ברכבת ישראל.

זבולון אורלב: זה בדיוק הרעיון.

זבולון אורלב: וחוץ מזה, אתה כמשפטן צריך להבין שיש הבדל בין שמירה על משרד המשפטים לבין שמירה על בית ספר.

זבולון אורלב: לבית הספר הילד הולך בתוקף חוק.

זבולון אורלב: אם הוריו לא ישלחו אותו לבית הספר, הם יועמדו לדין.

דן אורנשטיין: אני יכול, אולי, למצוא דוגמאות אחרות, אדוני.

זבולון אורלב: אין דוגמה אחרת.

זבולון אורלב: אין דוגמה אחרת שאתה שולח אנשים בתוקף חוק – אין כזה מושג.

דן אורנשטיין: אם זו לשכת רווחה ואם זו קופת חולים.

זבולון אורלב: זה לא בתוקף חוק.

זבולון אורלב: הוא לא חייב ללכת.

דן אורנשטיין: אנשים צריכים את המקומות האלה.

אתי בנימין: יש הבדל בין זה לבין חוק.

זבולון אורלב: אדוני המשפטן, יש הבדל בין צריך לבין חייב.

זבולון אורלב: ויש הבדל בין חובה משפטית כלפי ילד, לבין – משפטית, יש מערכת חוקים שלמה שנועדה להגן על ילדים ואותה הגנה איננה ניתנת למבוגרים.

זבולון אורלב: אלה שתי סיבות - - -

דן אורנשטיין: אני לא חושב שאפשר לעשות את ההבחנה הזאת.

יאיר פרץ: סליחה, סליחה.

יאיר פרץ: חבר הכנסת אורלב: מה מפריע לך שזה יהיה גם וגם?

יאיר פרץ: שאותו מקצוע מועדף - - -

זבולון אורלב: אני אגיד לך מה מפריע לי.

זבולון אורלב: אם אותו מקצוע מועדף הוא גם לשמור על משרד המשפטים – לא עשינו כלום.

זבולון אורלב: כי הוא ילך לשמור על משרד המשפטים.

זבולון אורלב: למה לשמור על מוסד חינוך?

זבולון אורלב: זו מסגרת יותר נעימה.

זבולון אורלב: הוא יקבל קפה, זה בפנים.

זבולון אורלב: המשטרה מתנגדת לזה ומשרד החינוך מתנגד לזה.

זבולון אורלב: כל הרעיון לתת עדיפות שתיתן מוטיבציה דווקא למוסדות החינוך, כי שמה צריכים 3000 ו-4000 שומרים.

זבולון אורלב: זה לא עשרים משרדי משפטים.

יאיר פרץ: השאלה היא מהו מוסד ציבורי.

יאיר פרץ: איך מגדירים מוסד ציבורי.

יאיר פרץ: בית המשפט זה מוסד ציבורי?

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: אבל אין לו בעיה של מאבטחים.

יאיר פרץ: אם תהיה בעיה לכסות כמה מוסדות ציבור, אני מתחייב להגיש הצעת חוק ברוח הדברים האלה.

שגית אפיק: יש לזה פתרון.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: אני אגיד לך: בהצעה שלנו יש פתרון.

זבולון אורלב: אנחנו מציעים שבחוק יהיה כתוב שכל עבודה באבטחת מוסדות חינוך וכן בכל מוסד ציבור שיקבע השר.

יאיר פרץ: אה.

יאיר פרץ: אוקי.

שגית אפיק: בסדר?

זבולון אורלב: מוסד חינוך אנחנו מחייבים, בלי שיקול דעת.

דן אורנשטיין: זו בדיוק הנקודה האחרונה שלי - - -

זבולון אורלב: זאת ההצעה שלנו.

זבולון אורלב: אתה יכול להתנגד לה.

דן אורנשטיין: שהיום בחקיקה אנחנו מנחים את המחוקק הרשמי.

דן אורנשטיין: המחוקק לא נותן סמכות - - -

זבולון אורלב: מי המחוקק?

זבולון אורלב: אתה?

זבולון אורלב: אין לנו אמון, לנו, המחוקקים, אין לנו אמון.

דן אורנשטיין: אדוני, המחוקק לפי פסיקת בג"ץ.

דן אורנשטיין: בג"ץ רובינשטיין אמר, בשורה של פסקי דין, שזה לא מקובל היום לקבוע סמכות רחבה לשר.

זבולון אורלב: אני לא מתחשב בבג"ץ הזה, אני לא מונחה על ידי הבג"ץ בחקיקה שלי.

זבולון אורלב: תודיע לבית המשפט העליון שאני לא מונחה בחקיקה שלי על ידו.

יאיר פרץ: רבותי, חבר הכנסת אורלב הגיש את הצעתו והצעתו ראויה לכל ברכה.

יאיר פרץ: אני חושב שבואו, נתקדם קדימה ונתחיל להכין את כל מה שאנחנו נדרשים לעשות בוועדה הזאת על מנת להעלות את זה לקריאה ראשונה.

יאיר פרץ: סיימת, אדוני?

דן אורנשטיין: כן.

יאיר פרץ: תודה.

יאיר פרץ: ביטוח לאומי.

יאיר פרץ: אבי.

אבי צרפתי: אולי רועי יתחיל.

רועי קרת: היתה פה תמיכה מאד נלהבת, גם של המשטרה וגם של משרד החינוך.

זבולון אורלב: גם של השלטון המקומי וגם של ארגון ההורים הארצי.

רועי קרת: אני חושב שהיה נכון שמשרד החינוך, מכל הגורמים האלה, היה לוקח על עצמו את הנושא, שהוא באמת נושא חשוב ולא זורק אותו על המוסד לביטוח לאומי.

רועי קרת: אני רוצה להגיד בשתי מילים למה המוסד לביטוח לאומי הוא לא המקום הנכון.

רועי קרת: אין כאן מחלוקת על הצורך.

יאיר פרץ: סליחה, למה זה על הביטוח הלאומי?

רועי קרת: מכיוון שמדובר פה במהלך שהוא תחליף לדמי אבטלה.

יאיר פרץ: אבל אומרים אנשים שאותה אחת שזכאית לאותו מענק, תלך לבית מלון, תהיה שמרטפית לילדים ותקבל את המענק הזה.

רועי קרת: את זה אני לא יודע, אבל אני רוצה - - -

זבולון אורלב: יש הרבה דברים שאתה לא יודע.

זבולון אורלב: ואין קשר למשרד החינוך לנושא.

רועי קרת: רגע, תנו לי שתי דקות, אני רוצה להסביר.

רועי קרת: תראו: הנושא של מענק עבודה מועדפת הוא אחד הנושאים שנמצאים היום בערכאות משפטיות.

רועי קרת: סעיף אחד, סעיף 174 לחוק, זה למעשה הסעיף שנמצא בבית הדין הכי הרבה.

רועי קרת: הוא הפך להיות הנושא הכי בעייתי, בגלל תיקוני החקיקה, שלמעשה כבר שכחו את הרעיון המקורי של עבודה מועדפת.

רועי קרת: עכשיו, אני אומר שוב: אין מחלוקת על הצורך, השאלה היא אם זה המקום הנכון לעשות.

רועי קרת: כל חריגה מהכללים שבגינם הכניסו את הנושא של עבודה מועדפת, מסבכת את העניין עוד יותר.

רועי קרת: זה לא המקום הנכון.

רועי קרת: עבודה מועדפת נועדה לעודד אנשים לעבוד.

רועי קרת: חיילים משוחררים במשך שנה זכאים לדמי אבטלה, אוטומטית.

רועי קרת: בלי יצירת תקופת הכשרה.

רועי קרת: תקופת השירות הצבאי שלהם נחשבת לגביהם תקופת הכשרה.

רועי קרת: הם לא צריכים לעבוד וביום השחרור הם כבר זכאים לקבל דמי אבטלה.

רועי קרת: כדי לעודד אותם שלא ללכת לקבל דמי אבטלה, רצה המשק בזמנו להגיד: לכו לעבודות שאף אחד אחר לא רוצה לעשות אותן, עבודות שחורות, כמו בניין.

רועי קרת: אולי לא נקרא להן שחורות.

רועי קרת: עבודות שבאופן מסורתי לא כל כך רוצים אותן.

רועי קרת: עבודות בבניין, עבודות במלצרות בבתי מלון, עבודות מהסוג הזה.

רועי קרת: תעבדו את העבודות האלה, בסוף העבודה, בנוסף למשכורת, יחכה לכם גם איזשהו מענק מהמוסד לביטוח לאומי, שזה תחליף לדמי אבטלה שיכולתם לקבל לו הייתם הולכים לקבל דמי אבטלה.

שרה חורש: נו, זה בדיוק המקום.

רועי קרת: לא היתה כוונה לעודד ללכת לעבודות שממילא אנשים הלכו לעשות אותן.

רועי קרת: זה נכון שבתוך הדברים האלה, בגלל קשיי ביצוע, נכנסו דברים שלא היתה כוונה אליהם, כי ברגע שמפנים לכל עבודה בבניין, אז נכנסו גם עבודות בבניין שאולי לא היתה כוונה אליהן.

רועי קרת: שוב, כאן אנחנו מדברים על החריג.

רועי קרת: הכלל היה שמעודדים ללכת לאותן עבודות שבאופן מסורתי עובדים זרים לקחו אותן, עובדי שטחים לקחו אותן, רצו לעודד חיילים משוחררים להשתלב בהן.

רועי קרת: למשל, בנושא של תחנות דלק, חיילים משוחררים השתלבו במקומות שקודם היו בהם עובדים זרים או עובדי שטחים.

רועי קרת: לכן אני אומר: צריך לשקול את זה.

רועי קרת: אני מבין למה משרד החינוך תומך בזה שזה ייכנס לתוך חוק הביטוח הלאומי, אבל יכול להיות שצריך לשקול.

רועי קרת: אולי זה לא המקום הנכון להכניס את זה, כיוון שזה לא מתאים למטרה שבשבילה עשו את העניין.

זבולון אורלב: אדוני, יש לאדוני רעיון אחר?

זבולון אורלב: עזוב, אני לא משרד החינוך.

זבולון אורלב: הוא זמני במשרד החינוך, אני כבר לשעבר.

זבולון אורלב: את התואר "לשעבר" כבר לא ייקחו לי.

זבולון אורלב: יש לך פטנט אחר איך להסדיר את זה?

רועי קרת: אולי שמשרד החינוך יציע משהו במסגרת העבודה של משרד החינוך.

זבולון אורלב: תראה, בעבר הייתי תמיד אומר לאלה שהייתי ממונה עליהם: תראו, להגיד למה לא זה דבר קל מאד.

רועי קרת: אני לא אומר למה לא.

רועי קרת: אני אומר שאני חושב - - -

זבולון אורלב: להגיד למה לא זה קל מאד.

זבולון אורלב: תגידו גם מה הפתרונות.

זבולון אורלב: אתה בעצמך אומר - - -

רועי קרת: אז אני אלמד את חוקי החינוך הרלוונטיים ואני - - -

זבולון אורלב: כשתלמד תגיד.

קריאות: - -

זבולון אורלב: משרד החינוך שוקד על הבעיה הזאת מאז שאני יודע עליה.

זבולון אורלב: אני, כמנכ"ל המייסד של השמירה בשנת 1991 במוסדות החינוך – עד אז זה היה שמירת הורים – שקדו על הבעיה הזאת מכל היבטיה.

זבולון אורלב: שקלו עשר פעמים את כל האלטרנטיבות.

זבולון אורלב: יש מדף שלם של ועדות וניסיונות.

זבולון אורלב: לא לחינם אומרים לך הדורות הבאים, גם במשטרה וגם במשרד החינוך, שהם הגיעו לאותה מסקנה וגם בשלטון המקומי - - -

רועי קרת: שצריך לעשות את זה במקום אחר.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: אני מעיד בפניך שהבעיה הזאת נידונה הרבה.

זבולון אורלב: אגב, גם בוועדת החינוך לפחות חמש פעמים ישבו כל הגורמים, דנו על הבעיה מכל היבטיה – איך ניתן לפתור את הבעיה – לא רואים פתרון אחר זולת הפתרון הזה.

יאיר פרץ: תודה.

יאיר פרץ: חבר הכנסת אורלב, אולי תסבר קצת את אוזנינו.

יאיר פרץ: נציג המשטרה אמר שהיום יש כ-24% מוסדות מאובטחים.

יאיר פרץ: מאיפה התקציב הזה?

זבולון אורלב: זה לא 24% מהמוסדות, אבל זה כולל 80% מהתלמידים.

זבולון אורלב: צריך להבחין בין מוסדות לתלמידים.

זבולון אורלב: צריך להבין: כשהוא אומר מוסדות חינוך, אז בשבילו כל גן ילדים של שלושים ילד זה גם מוסד חינוך.

זבולון אורלב: ב-14 אלף המוסדות שהוא מנה, יש בערך כ-3500 בתי ספר, שיש בהם מעל מאה תלמידים.

זבולון אורלב: בהם יש אבטחה, התקציב הזה מתוקצב במשטרה, בסדר גודל של, נדמה לי, כמאה שמונים מיליון שקלים פלוס מינוס.

זבולון אורלב: זאת החלטת הממשלה משנת 1995, שהעבירה את האחריות ממשרד החינוך אל המשטרה.

זבולון אורלב: ה-180 מיליון שקל לא מוקדשים רק לאבטחה הנייחת בבית הספר, הם מוקדשים לעוד איזה 120 ניידות שכתוב עליהן – תשים לב – אבטחת בתי ספר.

זבולון אורלב: זה גם שמירה סביבתית.

זבולון אורלב: זה גם קשור לאימון – זה התקציב לאמן, להכשיר, את המאבטח הזה.

אלי ארוסי: רענון.

זבולון אורלב: רענון.

זבולון אורלב: כל הדבר הזה.

יאיר פרץ: השאלה שלי היא האם לא ניתן לעשות איגום משאבים.

יאיר פרץ: התקציב של המשטרה ביחד עם התקציב של הביטוח הלאומי ולתת לעניין הזה כיסוי מירבי.

זבולון אורלב: כרגע אנחנו מדברים על כך שבאותו תקציב שיש למשטרה, באותם 3500 תקנים שיש לה, בכל רגע נתון, לא חסרים שומרים.

זבולון אורלב: וכדי להביא שומרים אנחנו צריכים את החוק הזה.

זבולון אורלב: וגם אלה שקיימים, זו לא האיכות הטובה.

יאיר פרץ: אני מסכים שהחוק ייכנס לתוקפו כמו שאתה מציע, רק שהבעיה שלו היא: למה אתה מטיל את זה עלי.

יאיר פרץ: אז אני אומר: אדרבא.

יאיר פרץ: קח את ה-180 יחד עם הצירוף של הביטוח הלאומי, תעשה חוק אחד, שתהיה עבודה מועדפת לחיילי צה"ל וגמרנו.

זבולון אורלב: אתה צריך לעשות פה חוק אבטחת מוסדות חינוך – אמנם אני מגלה פה היום תגלית שלא גילינו אותה הרבה זמן, שיש חוק אבטחת מוסדות חינוך, שבעצם בטל משנת 1995.

זבולון אורלב: אז ביטלו אותו.

זבולון אורלב: לחדש אותו ולעשות את כל האופרציה הזאת לדעתי, ייקח שנה.

יאיר פרץ: לא, לא.

יאיר פרץ: אז אני רק אומר שאני מציע לבחון, במסגרת - - -

זבולון אורלב: לכן אני מציע הוראת שעה.

זבולון אורלב: לכן הדגשתי את זה בדברי.

זבולון אורלב: אני מציע את הצעת החוק שלי כהוראת שעה לשנה.

זבולון אורלב: במשך השנה הזאת ייבחנו אלטרנטיבות, יבדקו את חוק אבטחת מוסדות חינוך, בינתיים – הוראת שעה.

יאיר פרץ: חבר הכנסת אורלב, במסגרת הכנת החוק לקריאה שניה ושלישית, אני מציע לבדוק את האפשרות איך באמת ניתן להכניס, אולי, סעיף שיאגם את המשאבים.

יאיר פרץ: אז לנו לא תהיה בעיה, יהיה מקצוע מועדף, אבטחת המוסדות תהיה בטוחה.

שרה חורש: לא בונים היום, יש פחות מלונאות, במילא יש מעבר מתחום א' לתחום ב'.

אלי ארוסי: רק להזכיר שהמכרזים לשנה הבאה יוצאים כבר בעוד חודש וחצי- חודשיים.

אלי ארוסי: אז צריך תחולה מיידית.

אלי ארוסי: מפרסמים את המכרז לחברות האבטחה - - -

זבולון אורלב: עד אמצע מאי החוק חייב לעבור.

אלי ארוסי: זהו, התחולה מיידית.

אלי ארוסי: לא מהראשון לספטמבר.

אבי צרפתי: אני רוצה לומר עוד שתי מילים.

אבי צרפתי: אני מקווה שלא קיימת סכנה של החלפת חלק מן השומרים במערכת החינוך בלוחמים.

זבולון אורלב: כן.

אבי צרפתי: כי אם קיימת סכנה כזו, אז אנחנו מגדילים את תקציב ביטוח אבטלה, מכיוון שהאנשים האלה יבואו לקבל דמי אבטלה.

אבי צרפתי: זאת סכנה אחת.

אבי צרפתי: הסכנה השניה שקיימת היא - - -

זבולון אורלב: זאת לא סכנה.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים שזה יקרה.

זבולון אורלב: שיצאו שומרים לא מאומנים ויכנסו מאומנים.

אבי צרפתי: אז אנחנו בעצם מחליפים עובד בעובד.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: ואנחנו מצילים חיי ילדים.

קריאה: הם יגיעו לסופרמרקטים, אל תדאג.

קריאה: יש עבודה.

אבי צרפתי: אני מעלה כאן את הבעיות, אני לא מתיימר למצוא פתרון.

אבי צרפתי: הבעיה השניה – פשוט כדי לראות את כל ההשלכות של כל הנושא הזה – הבעיה השניה היא שהיו למוסד לביטוח לאומי הרבה מאד פניות מגופים שונים, שעוסקים באבטחה לא פחות חשובה.

אבי צרפתי: אל-על, ארקיע, רכבת ישראל, אגד ודן וכולי.

זבולון אורלב: שישלמו.

אתי בנימין: אבל תמיד שכר מאבטח שלהם ושכר מאבטח של מוסדות חינוך זה - - -

אבי צרפתי: רגע.

אבי צרפתי: לא שמעתם את המשפט הבא שלי.

יאיר פרץ: אני מבקש לאפשר לו לדבר.

אבי צרפתי: כאשר מכניסים למסגרת שבעת העבודות הנדרשות מקצוע מסוים – ואני תומך נלהב בנושא של עידוד חיילים משוחררים להיכנס לעבודות נדרשות, מכיוון שגם על פי מחקרים שעשינו, הוכחנו שמחצית מהחיילים המשוחררים לא לקחו את המענק ונסעו למזרח אסיה או לדרום אמריקה, אלא המשיכו לעבוד באותם מקומות עבודה גם שנה ושנתיים לאחר מכן.

שרה חורש: או הלכו ללמוד.

אבי צרפתי: כי זאת מטרת החוק.

אבי צרפתי: מטרת החוק היא להכניס אותם לעולם העבודה ולא לתת להם איזשהו מענק אחרי חצי שנה.

אבי צרפתי: אבל, הסכנה היא שכאן גופים רבים יפנו אלינו - - -

זבולון אורלב: יש חוק.

אבי צרפתי: אני יודע שיש חוק, אבל יש כבר פניות והן כולן נדחות על רקע בעיות תקציביות של ענף ביטוח אבטלה ואין ספק שהאבטחה ברכבת ישראל היא לא פחות חשובה מאשר בבית ספר.

זבולון אורלב: היא פחות חשובה.

זבולון אורלב: המחוקק אומר לך שהיא פחות חשובה.

זבולון אורלב: אל תיסע ברכבת, אם אתה חושב שהיא מסוכנת.

זבולון אורלב: אתה לא יכול לא לשלוח את הילד שלך לבית ספר.

זבולון אורלב: אתם לא תופסים את ההבחנה הזאת?

זבולון אורלב: זה חוק חינוך חובה.

זבולון אורלב: אתה שולח ילד לבית ספר.

זבולון אורלב: המחויבות שלך כלפיו שונה מהמחויבות שלך לנוסע ברכבת.

זבולון אורלב: אל תיסע ברכבת, תלך ברגל.

אבי צרפתי: הנקודה השלישית והאחרונה היא, שהמענק לא נותן פתרון לבעיית השכר.

אבי צרפתי: זאת בסך הכל תוספת של 1200 שקלים לחודש.

זבולון אורלב: נכון, נכון.

יאיר פרץ: תודה רבותי.

יאיר פרץ: נציג האוצר, בבקשה.

אהוד בן דרור: אני מאד אשמח.

אהוד בן דרור: אני התאפקתי לא לענות על הרבה דברים תוך כדי הדיון, כי נאמרו פה הרבה דברים שהיה לי מה להגיד עליהם.

זבולון אורלב: אני לא יכול להבטיח לך שאני אוכל להתאפק.

אהוד בן דרור: אני לא יכול לבקש ממך.

יאיר פרץ: בגלל זה אפשרתי לך לדבר בסוף, על מנת להגיב על כל מה שנשמע כאן.

זבולון אורלב: תראה, הוא עוד יפתיע אותך ויגיד שהוא מסכים.

אהוד בן דרור: לא, אני מצטער שלא.

אהוד בן דרור: יש כמה סיבות.

אהוד בן דרור: יש את ההיבט התקציבי, יש את ההיבט העקרוני.

זבולון אורלב: מה ההיבט התקציבי?

אהוד בן דרור: אני באמת אתחיל ממנו.

אהוד בן דרור: בדרך כלל כשאנחנו אומרים השלכות רוחב – וזאת גם היתה התגובה עכשיו – אז אומרים: לא, מה פתאום, זאת עבודה יותר טובה, נגביל את זה בחוק.

אהוד בן דרור: כמות הלחצים שמופעלת על המוסד לביטוח לאומי ועל משרד האוצר להרחיב את העבודות המועדפות, היא פשוט אדירה.

אהוד בן דרור: פעוטונים ומעונות יום זאת הדוגמה הראשונה שעלתה לי בראש, אז הנה זה כבר נוסף במהלך הישיבה.

אהוד בן דרור: אוניברסיטאות ומכללות, בתי חולים, מוסדות גריאטריים, אלה כולם גופים שפנו כבר ומבקשים: תכירו בנו כבעבודה מועדפת.

אהוד בן דרור: ברגע שפורצים ואומרים: מוסד חינוך כן, אבל עבודה במוסד אחר לא – אז יבואו ויגידו: למה האבטחה שם כן ופה לא?

אהוד בן דרור: הנימוק ששולחים את הילד מתוקף חוק – הוא נכון, אבל אם אני חולה אני לא יכול לא ללכת לבית חולים, כי אין שם מאבטח או בגלל שאני חושב שהמאבטח הוא לא מספיק טוב.

אהוד בן דרור: אם קשיש הוא במצב גריאטרי ומצריך אשפוז במוסד גריאטרי, אי אפשר לא לשלוח אותו כי חושבים שהמוסד הזה לא מספק אבטחה מספקת.

זבולון אורלב: אתה יכול לשלוח אותו למוסד אחר, שיש אבטחה ולאו דווקא למוסד הזה.

אהוד בן דרור: לא תמיד יש לי את הכסף ולא תמיד יש לי את הלוקסוס לבחור.

זבולון אורלב: למה אין?

זבולון אורלב: אתה יכול לשלוח אותו לשערי צדק.

זבולון אורלב: יש תחרות, אתה יודע את זה.

זבולון אורלב: לכל הדברים האחרים יש תחרות.

אהוד בן דרור: לא נכון.

אהוד בן דרור: הפרט לא יכול לבחור.

זבולון אורלב: כן נכון.

זבולון אורלב: הוא יכול.

אהוד בן דרור: הוא יכול, אבל אז הוא נכנס לרשימות המתנה, זה לא שהוא יכול להגיד: אני רוצה כך עכשיו והוא מיד מקבל את זה.

שרה חורש: אי אפשר לפתור את כל הבעיות.

שרה חורש: פותרים חלק.

אהוד בן דרור: ההיבט התקציבי הישיר, אם כן, קשה להעריך אותו.

אהוד בן דרור: מדובר פה בעשרות מיליוני שקלים.

זבולון אורלב: איך אתה מגיע לזה?

זבולון אורלב: אני לא מבין.

אהוד בן דרור: רק שניה.

אהוד בן דרור: אני אסביר לך למה אני אומר את זה.

אהוד בן דרור: אותו עובד לא יכול עכשיו ללכת לתחנת דלק, הוא לא יכול ללכת למלונות, הוא לא יכול ללכת לבניין.

אהוד בן דרור: חוקית, הוא יכול ללכת לשם, אבל אין שם עכשיו ביקוש.

זבולון אורלב: אז איפה הכסף שלו?

זבולון אורלב: זה מתוקצב.

זבולון אורלב: אתה צריך לתקצב אותו.

אבי צרפתי: זה לא מתוקצב.

זבולון אורלב: מה פירוש?

זבולון אורלב: מה זה החוק הזה של מענקים?

זבולון אורלב: אתה פורמלית, כל חייל משוחרר שהולך לעבודה מועדפת - - -

אבי צרפתי: רשאי לגשת לעבודות האלה ולקבל את המענק.

אבי צרפתי: רשאי.

זבולון אורלב: אתה עוד מעט תגיד שאם אני עושה מבצע להשיב תלמידים נושרים לבתי ספר, יש לזה עלות תקציבית, כי כל תלמיד שנוסף לבתי ספר, אתה צריך לשלם עבורו.

זבולון אורלב: אז תשאיר את הילדים בבית, זה בדיוק מה שאתה אומר עכשיו.

אהוד בן דרור: לא, זה לא מה שאני אומר.

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: עשו חוק לעודד חיילים - - -

אהוד בן דרור: ברור שאם תעשה את הפעולה ותשיב תלמידים לבית ספר יש לזה עלות.

אלי ארוסי: אם מחר 14 אלף חיילים הולכים לעבוד בחקלאות, לא תשלם להם?

אלי ארוסי: תשלם.

אהוד בן דרור: בוודאי שאני אשלם.

אלי ארוסי: אז - - - בלי עלות תקציבית.

אהוד בן דרור: אז מה שאני מסביר זה שתיגרם פה עלות תקציבית.

אהוד בן דרור: נכון שהם יכולים מחר ללכת לעבוד בחקלאות.

זבולון אורלב: אתה יכול להעריך את התקציב הזה?

אהוד בן דרור: לא, זהו.

אהוד בן דרור: אני לא יכול, אבל - - -

זבולון אורלב: איך אתה מגיע לעשרות מיליונים?

זבולון אורלב: אלף שומרים זה שבעה מיליון, אז איך אתה הגעת לעשרות?

זבולון אורלב: למה להגזים?

אהוד בן דרור: אלף שומרים, לפי סדרי הגודל שניתנו פה, זה כלום.

אלי ארוסי: יהיו לך עשרת אלפים מוסדות.

זבולון אורלב: לא יהיו עשרת אלפים מוסדות.

אהוד בן דרור: עכשיו, זה לא יהיה רק החדשים, אלא גם תהיה תחלופה.

אהוד בן דרור: יפטרו עובדים.

זבולון אורלב: בוודאי.

אהוד בן דרור: אז זה לא בדיוק המספר של הנוספים.

שרה חורש: אבל במילא הם מקבלים דמי אבטלה.

זבולון אורלב: אלפיים שומרים.

קריאות: - -

יאיר פרץ: רבותי, שאלת הבהרה: חייל שהשתחרר ובא ללשכת התעסוקה ומבקש לקבל עבודה מועדפת.

יאיר פרץ: אומרים לו: בחקלאות אין, במלצרות אין, בתחנות דלק אין.

יאיר פרץ: הוא מקבל את המענק או לא מקבל את המענק?

אתי בנימין: לא.

זבולון אורלב: מקבל דמי אבטלה.

אבי צרפתי: הוא זכאי לדמי אבטלה של שבעים יום בשנה, זה הכל.

זבולון אורלב: כמה כסף זה עולה?

יאיר פרץ: גם כשהוא מבקש עבודה מועדפת ואין?

אתי בנימין: כן.

אתי בנימין: הוא לא מקבל.

אבי צרפתי: זה בסביבות ה-2200 שקל לחודש.

זבולון אורלב: 7500?

אבי צרפתי: לא.

אבי צרפתי: כחמשת אלפים שקל.

זבולון אורלב: לא הבנתי איך הגעת לזה.

זבולון אורלב: בחודש יש 22 ימי עבודה.

אבי צרפתי: לא, יש 25 ימים.

אבי צרפתי: אנחנו משלמים לפי 25 ימים.

זבולון אורלב: גם לפי 25 ימים.

זבולון אורלב: אז חמישים יום זה?

אבי צרפתי: זה 4400 ועוד תוספת.

אבי צרפתי: אנחנו מגיעים לחמש וחצי.

זבולון אורלב: נו, אז אמרת לשבעים וחמישה יום.

זבולון אורלב: 2500 ועוד 2500 כמה זה?

אבי צרפתי: אני אמרתי 2200.

זבולון אורלב: 4400.

אבי צרפתי: ועוד תוספת.

זבולון אורלב: 6600.

זבולון אורלב: נכון?

אבי צרפתי: זה לא 75.

אבי צרפתי: אמרתי 70 יום.

זבולון אורלב: זה 6000 שקל.

אהוד בן דרור: לפי שיטתך, אז גם אם נרחיב את זה לכלל העבודה במשק, את העבודה המועדפת, אתה אומר שאין לזה עלות.

זבולון אורלב: לא, אנחנו לא רוצים.

אהוד בן דרור: לא, אני אומר לך כדי להוכיח לך שהטענה שלך שאין לזה עלות תקציבית היא לא נכונה, כי לפי השיטה הזאת, אם נגיד היום שכל עבודה במשק היא מועדפת, אין לזה עלות תקציבית.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: תראה, החוק הזה היתה לו מטרה דו צדדית.

זבולון אורלב: מטרה אחת לשרת את המשק, לשרת מטרות במשק שמוגדרות בחוק, מטרה שניה זה לחנך את האדם לעבוד.

זבולון אורלב: אלה שתי המטרות שהוא אמר אותן, לא אני אמרתי אותן.

זבולון אורלב: המטרה של לחנך את האדם לעבוד, קיימת באמת בכל עבודה.

זבולון אורלב: אבל המהלך הזה נועד לעשות הבחנה.

זבולון אורלב: לכן קוראים לו: "מועדפת".

זבולון אורלב: לא כל עבודה היא "מועדפת".

זבולון אורלב: יש עבודות שיש אינטרס למדינה, לחברה, להעדיף אותן לעת כזאת.

זבולון אורלב: עד עכשיו היו מתדלקים בתחנות דלק, שמרטפיות בבתי המלון, עכשיו אנחנו אומרים: כהוראת שעה, לעת כזאת, מעדיפים רק מאבטחי מוסדות חינוך או מוסדות ציבור אחרים - - -

יאיר פרץ: למשך שנה.

זבולון אורלב: ששר המשטרה על בסיס מסוים רוצה לתת להם, על בסיס מקום או בסיס אחר, למשך שנה, כי יש מלחמה.

יוסף קסטל: זה כורח ביטחוני.

זבולון אורלב: אני לא מבין למה האוצר צריך לבוא ולהגיד לא.

זבולון אורלב: למשך שנה, יש מלחמה, אומרים לך שחסרים מאבטחים, מה הבעיה?

אהוד בן דרור: הוספה של מקצוע נוסף לעבודות המועדפות, יש בו עלות תקציבית.

אהוד בן דרור: אי אפשר להגיד שלא, כי כבר יש עבודות מועדפות אחרות.

אהוד בן דרור: נכון שיש אחרות, אבל הוספה של עבודה חדשה יוצרת עלות תקציבית והעלות פה היא עשרות מיליוני שקלים.

זבולון אורלב: לא עשרות.

אהוד בן דרור: עכשיו אני רוצה לראות את ההיבט העקרוני כאן.

אהוד בן דרור: אנחנו מסתכלים על שוק העבודה.

אהוד בן דרור: השילוב של המצב הביטחוני הקשה שיוצר ביקוש גדול לעובדים עם המיתון והאבטלה, יוצרים מצב שאין בעיה של ביקוש והיצע בשוק האבטחה.

אהוד בן דרור: יש מאבטחים, יש ביקוש ויש היצע.

אהוד בן דרור: היום, חייל משוחרר כשהוא יוצא לשוק ומסתכל איפה הוא יכול לעבוד, בתקופה של אבטלה, כשחברות - - -

אלי ארוסי: הוא יקבל שמירה בבית מלון, אז הוא יקבל את המענק.

זבולון אורלב: הוא מקבל מענק אבטלה.

אהוד בן דרור: כמה שומרים צריך בבתי מלון?

יאיר פרץ: המון.

אהוד בן דרור: לא המון.

אהוד בן דרור: כמה?

אלי ארוסי: יש לך בית מלון באילת - - -

אהוד בן דרור: תראה כמה יש לך כבר היום שם ששומרים.

אהוד בן דרור: הם צריכים עוד?

אלי ארוסי: אמרנו להם במקום שמונה להציב שנים עשר?

אלי ארוסי: אמרנו להם במקום שנים עשר להציב עשרים וארבעה?

אלי ארוסי: זה מאבטח שעובד 24 שעות?

אלי ארוסי: על מה אתה מדבר?

אהוד בן דרור: תראו, חייל שמשתחרר היום אין לו הרבה אופציות למצוא תעסוקה במלון או בתחנת דלק או בחקלאות, כי לא צריך שם עוד עובדים.

אהוד בן דרור: הם כבר העסיקו את מכסת העובדים שהם היו צריכים.

אהוד בן דרור: המצב הביטחוני לא נוצר אתמול.

אהוד בן דרור: הוא כבר קיים זמן ממושך.

אהוד בן דרור: מי שהיה צריך במקומות האלה תפקידי מאבטחים, כבר העסיק אותם – באיזה שכר שהוא רצה, אבל הוא כבר העסיק אותם.

אריה מור: אני חייב להצביע על משהו.

אריה מור: אני אחראי על משרד ממשלתי גם מבחינת המאבטחים פה, בירושלים.

אריה מור: אני נמצא פה בשני כובעים.

יאיר פרץ: דקה.

יאיר פרץ: תאפשר לו לסיים.

אהוד בן דרור: זאת אומרת שהממשלה תיצור פה התערבות במקום שהיא לא צריכה להתערב.

אהוד בן דרור: היא תיכנס פה לנעליים שהיא לא צריכה להיכנס אליהם.

אהוד בן דרור: צריך לזכור עוד דבר.

אהוד בן דרור: סיבסוד שכר – אני מאד מתפלא שאין פה ראשים של חברות אבטחה כדי שיבואו ויספרו כמה שהחוק הזה טוב – תמיד בדיונים על עבודות מועדפות מגיעים נציגי המעסיקים - - -

עודד ברוק: מה שאתה אומר עכשיו לא שייך, כי המדינה קובעת להם את רמת השכר.

עודד ברוק: זה לא שייך.

זבולון אורלב: תכיר את המטריה.

אהוד בן דרור: אני מודה שאני לא מכיר את המטריה, אבל המדינה קובעת להם מחיר מינימום ומחיר מקסימום.

שגית אפיק: יש לי כמה הערות שאולי גם יפתרו חלק מהבעיות.

יאיר פרץ: ובהזדמנות הזאת אולי גם תקריאי את ההצעה המוגשת כדי שנוכל להצביע עליה ואני בזה אסכם.

שגית אפיק: אוקי.

שגית אפיק: כמה הצעות.

שגית אפיק: ראשית, ההצעה מתייחסת גם לליווי בתי ספר בטיולים ובסיורים.

זבולון אורלב: אנחנו מורידים את זה.

שגית אפיק: אנחנו מורידים את זה, מאחר שהיום זה ממומן על ידי הרשויות המקומיות.

זבולון אורלב: בקריאה הראשונה אנחנו מורידים את זה.

שגית אפיק: מוצע גם להבחין בין שמירה לאבטחה.

זבולון אורלב: שמעת מה שאמרתי?

זבולון אורלב: בקריאה הראשונה אנחנו מורידים את זה.

שגית אפיק: בקריאה הראשונה אנחנו מורידים את זה.

שגית אפיק: אבל זה יהיה נושא חדש אם תגישו את זה אחר כך, לא?

שגית אפיק: לא, כי זה לא שינוי מהותי.

שגית אפיק: שמירה או אבטחה.

שגית אפיק: יש הבחנה היום בחקיקה, פשוט.

אלי ארוסי: כן, אבל מניסיון של החוק שהתקבל בשנת 1995 ואמרו: מוסדות חינוך, אם יתקבל פה, לפרוט אותו כדי שיהיה כתוב: גני ילדים, מוסדות להשכלה גבוהה וכולי.

אלי ארוסי: שלא תהיה פרצה.

יאיר פרץ: שהשר יקבע.

זבולון אורלב: מיד, מיד.

זבולון אורלב: קודם כל מדברים על המונח.

זבולון אורלב: שמירה או אבטחה.

אלי ארוסי: שמירה או אבטחה מבחינתנו זה היינו הך.

זבולון אורלב: אבטחה.

זבולון אורלב: אנחנו מדברים על אבטחה.

שגית אפיק: המונח שמירה רחב יותר מהמונח אבטחה.

שגית אפיק: אז אבטחה בלבד?

זבולון אורלב: אבטחה.

שגית אפיק: אוקי.

שגית אפיק: זה גם מצמצם, למעשה.

שגית אפיק: הנושא השלישי – אמרנו הוראת שעה.

זבולון אורלב: הסכמתי.

זבולון אורלב: הוראת שעה לשנה.

שגית אפיק: הוראת שעה לשנה, עם אפשרות להארכה לשנה נוספת, אם תרצו.

יאיר פרץ: סליחה, יש פה הערה נכונה: הוראת שעה תפוג באמצע שנת הלימודים הבאה.

רועי קרת: אז נצטרך להחיל אותה מתחילת שנת הלימודים.

זבולון אורלב: חס וחלילה.

זבולון אורלב: מה קרה לכם?

זבולון אורלב: חסרים שומרים.

זבולון אורלב: מה קרה לכם?

זבולון אורלב: למה בהתחלת השנה?

זבולון אורלב: למה לא עוד שבועיים?

זבולון אורלב: מה קרה לכם?

זבולון אורלב: אין לכם אחריות כלפי ילדים?

זבולון אורלב: אני לא מבין אתכם.

זבולון אורלב: חסרים עשרות שומרים בירושלים.

זבולון אורלב: למה בראשית השנה?

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: סליחה שאני כועס.

זבולון אורלב: אני לא מבין.

זבולון אורלב: יושבים פה בפרלמנט יהודי, לשמור על ילדים.

זבולון אורלב: מה קרה לכם?

זבולון אורלב: מה קרה לכם?

יאיר פרץ: חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: ביטוח לאומי מציע בראשית השנה, בגלל שיהיה לך נוח בניירות?

זבולון אורלב: מה קרה לכם?

יאיר פרץ: חבר הכנסת אורלב, אני שומע פה - - -

רועי קרת: אין סיבה לכעס.

רועי קרת: זאת אגב דוגמה למה יכולה לגרום העובדה שזה נמצא במקום הלא נכון.

רועי קרת: השנה נגמרת ביוני, נגיד שהחוק עובר היום - אדם יעבוד חודשיים, הוא יחשוב שהוא יהיה זכאי למשהו.

רועי קרת: הוא לא יהיה זכאי לכלום.

יאיר פרץ: אז אפשר להאריך את זה.

זבולון אורלב: תסביר לו את זה.

רועי קרת: בשנה הבאה הוא לא יתחיל מחדש בעבודה באבטחה.

זבולון אורלב: אז תסביר לו את זה.

אלי ארוסי: אז הוא ישלים את זה בתחנת דלק.

רועי קרת: יש לנו ניסיון עם הדברים האלה.

זבולון אורלב: תסביר לו את זה.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים את זה מיד, רוצים את זה אתמול.

זבולון אורלב: רוצים את זה אתמול.

זבולון אורלב: חסרים.

זבולון אורלב: ההנחה שלנו, כמו שהוא אמר, היא שהוא יתמיד בזה.

רועי קרת: יש חופש גדול באמצע.

רועי קרת: הוא לא יכול להתמיד גם אם הוא רוצה.

יאיר פרץ: רבותיי, אמרתי ואני חוזר ואומר: היועצת המשפטית תכין את תוכן החוק ואנחנו נצביע עליו.

יאיר פרץ: אני שומע שהיועצת המשפטית אומרת שניתן להאריך את הוראת השעה לחצי שנה נוספת.

שגית אפיק: דבר נוסף, בכל זאת הייתי מציעה שתהיה איזושהי הבחנה, לאפשר לשר לביטחון פנים איזשהו שיקול דעת להבחין בין יישובים שונים, בין מוסדות חינוך שונים.

זבולון אורלב: אני מציע לא לקריאה הראשונה.

זבולון אורלב: לא לקריאה הראשונה.

זבולון אורלב: לקריאה הראשונה עזבי.

זבולון אורלב: כל מוסדות החינוך.

יאיר פרץ: לקריאה הראשונה כל מוסדות החינוך.

דוד טל: אדוני היושב ראש, אני ברשותך רוצה באותה הזדמנות לשאול גם את אנשי האוצר: אני רוצה לדעת מה קרה בגורלה של ההצעה, בזמנו, של ראש הממשלה – בפומבי, השר רענן כה – בפומבי, השר בניזרי – בפומבי – רק לא שר האוצר.

דוד טל: היתה לי שיחה אתו ואז הוא לא רצה לצאת בהצהרה.

דוד טל: הוא אמר לי שהוא יסדר, אבל הוא לא התחייב על פרק זמן – אבל כולם דיברו בצורה חד משמעית להחזיר את הנושא שחיילים משוחררים שיעבדו בתעשייה יהיו זכאים גם כן לעבודה מועדפת.

אהוד בן דרור: יש על זה החלטת ממשלה.

דוד טל: מה היא אומרת?

אהוד בן דרור: אני לא זוכר בדיוק עד הפרט האחרון, אבל החזרת התעשייה – נדמה לי שבמענק של 80%, הורדת תחנת הדלק.

שרה חורש: וזה אושר.

אהוד בן דרור: יש על זה החלטת ממשלה.

דוד טל: יש על זה אישור?

דוד טל: זאת אומרת, חייל משוחרר מקבל מענק?

שרה חורש: החלטת ממשלה אושרה, אינני יודעת אם זה מיושם.

דוד טל: לא מיושם.

דוד טל: אנחנו נעשה שינוי בחקיקה הזאת.

דוד טל: רועי, מה אתה אומר?

רועי קרת: אני רוצה לענות.

רועי קרת: אני לא בטוח אם הנציג של האוצר שנמצא כאן מעודכן.

רועי קרת: היתה החלטת ממשלה, הופצה בעקבותיה טיוטת חוק והופצה בעקבותיה טיוטת תסקיר והופצה טיוטה והטיוטה הזאת היתה אמורה לבוא לוועדת שרים לענייני חקיקה.

רועי קרת: באותם הליכים שקיימים לגבי כל הצעת חוק.

רועי קרת: ברגע שזה יעבור, זה יחול רטרואקטיבית כך שתהיה חפיפה.

רועי קרת: זאת אומרת: אותו תאריך שבו התעשייה יצאה מהחוק לפני כמה חודשים, הוא גם התאריך שבו התעשייה תיכנס לחוק, לא משנה מתי החוק יעבור.

אהוד בן דרור: זו ההצעה.

אהוד בן דרור: היא יכולה עוד לעבור שינויים.

דוד טל: הבן שלי השתחרר לפני חודשיים מהצבא ועבר לתעשייה.

דוד טל: הוא, בעוד חמישה חודשים, יסיים ועד אז לא יהיה חוק.

דוד טל: האם בעוד שמונה או תשעה חודשים הוא יוכל לקבל את המענק?

רועי קרת: אם הכנסת תצביע ותאשר את טיוטת החוק שאנחנו כתבנו, התשובה לזה תהיה כן.

רועי קרת: אני לא יכול להבטיח על מה הכנסת תצביע.

רועי קרת: זה עוד יכול להשתנות.

דוד טל: אדוני היושב ראש, אני רוצה לבקש שבאותה מסגרת של חבר הכנסת אורלב – אם הוא רק ירשה לי – שנכניס גם את הנושא של התעשייה.

זבולון אורלב: לא.

דוד טל: אז אתה רוצה שנעשה את זה עוד פעם?

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: אני מוכן להכניס את זה לקריאה שניה ושלישית, אם לא תהיה טענה של נושא חדש.

דוד טל: זו תהיה טענה לנושא חדש, אלא אם כן היושב ראש יקבע שזו לא תהיה טענה לנושא חדש.

יאיר פרץ: אפשר לקבוע?

דוד טל: אתה יכול לקבוע, אדוני היושב ראש.

דוד טל: אתה יכול לומר שלא תישמע טענה של נושא חדש היות וכבר נגענו בנושא הזה.

יאיר פרץ: אני מקבל את זה.

יאיר פרץ: לא תישמע טענה של נושא חדש ולכן - - -

דוד טל: אפשר יהיה להעלות את הנושא הזה בין קריאה שניה ושלישית.

שגית אפיק: אני מבינה שמוסכם שכל מוסדות החינוך, אבל בכל זאת הייתי מציעה שלגבי מוסדות הציבור - - -

זבולון אורלב: אני בכל זאת הייתי רוצה שיהיה כתוב שמוסד חינוכי - - -

שגית אפיק: תכף.

שגית אפיק: אני מגיעה לזה.

שגית אפיק: מוסד חינוך - ההגדרה תילקח מאותם כללים שדיבר עליהם חבר הכנסת אורלב מקודם, שחלו עד שנת 1995.

שגית אפיק: גן ילדים, בית ספר יסודי, חטיבת ביניים, בית ספר על יסודי, מוסד חינוך משלים, מפעל קיט לילדים, מרכז תרבות נוער וספורט או פנימייה וכן מעונות יום.

שרה חורש: מה עם התעשייתיים?

זבולון אורלב: זה נכנס לבתי ספר.

זבולון אורלב: אני, משיקול שלי, לא מכניס כרגע את ההשכלה הגבוהה.

אהוד בן דרור: הנה, אמרתם שאין השלכות רוחב.

אהוד בן דרור: מתנ"סים, מרכז תרבות עמים לנוער.

זבולון אורלב: אתה יודע בכמה מתנ"סים מתקיימים לימודים?

אתי בנימין: בטח.

אתי בנימין: יש גני ילדים בתוך המתנ"ס.

אהוד בן דרור: יש שם אבל פעילויות רבות שהן לא לימודים תחת חוק.

אתי בנימין: יש גני ילדים בתוך המתנ"ס.

אתי בנימין: יש גן ילדים בתוך המתנ"ס.

זבולון אורלב: אדוני יודע איזה פעילויות מתקיימות שם?

זבולון אורלב: שאני אזמין אותך לסיור?

שרה חורש: אני מבקשת להכליל גם את בתי הספר שבפיקוח משרד העבודה והרווחה.

זבולון אורלב: זה כולל.

דוד טל: למען הסר ספק, שיהיה גם את זה.

זבולון אורלב: רבותי, בקריאה שניה ושלישית נזמין את הלשכה המשפטית, גם של משרד העבודה והרווחה וגם של משרד החינוך.

זבולון אורלב: אני מציע להשאיר את זה כמו שזה.

זבולון אורלב: אנחנו אומרים פה לפרוטוקול שכוונתנו לכלול גם את בתי הספר שבאחריות משרד העבודה והרווחה, חוק החניכות, חוק עבודת הנוער, בתי ספר תעשייתיים וכולי ואנחנו נסדיר את זה לקריאה שניה ושלישית, את כל ההגדרות, כדי שזה יכלול הכל.

זבולון אורלב: לדעתי, זה כולל.

דוד טל: ואם צריך, למען הסר ספק, אנחנו נוסיף את זה.

זבולון אורלב: אני מנוסה, אני אומר לך שזה כולל.

אלי ארוסי: יש פורמלי ויש לא פורמלי.

זבולון אורלב: עזוב את זה.

זבולון אורלב: אני מציע שתשאירו את ההגדרות.

זבולון אורלב: לקריאה שניה ושלישית יהיו פה שתי הלשכות המשפטיות ויגדירו את זה.

שגית אפיק: הנושא האחרון הוא נושא המוסד הציבורי, שבכל זאת הייתי מציעה לאפשר לשרים לקבוע איזושהי רשימה של מוסדות ציבור, שהעבודה המועדפת תחול גם לגביהם.

יאיר פרץ: שר העבודה והרווחה בהתייעצות עם השר לביטחון פנים.

זבולון אורלב: אוקי.

אלי ארוסי: זה מוסדות ציבוריים ומתקנים, או רק מוסדות?

יאיר פרץ: רק מוסדות.

זבולון אורלב: אני אומר לך בגלוי: אני לא כל כך אוהב את הסעיף הזה, אבל אנחנו יושבים בוועדת העבודה והרווחה.

זבולון אורלב: נשאיר את זה לקריאה השניה והשלישית.

דוד טל: יבואו המשפטנים ויאירו את עינינו לקריאה השניה והשלישית.

יאיר פרץ: אוקי.

יאיר פרץ: מי בעד הצעת החוק?

זבולון אורלב: רגע, לפני ההצבעה.

זבולון אורלב: אני מאד מבקש: המטרה שלנו היא שביום שני, ה-29 לחודש – אדוני היושב ראש הקבוע, היועצת המשפטית הקבועה של הוועדה לא נמצאת ואנחנו רוצים ב-29 לאפריל, שזה יהיה מונח בכחול לקריאה ראשונה.

זבולון אורלב: אנחנו נמצאים היום בשמיני באפריל.

זבולון אורלב: איך אדוני יכול לעזור לי ולא לחכות, כי אמרו לי שג'ודי חוזרת רק עוד איזה עשרה ימים?

דוד טל: אני מציע לך שתתייעץ עם מנהלת הוועדה.

דוד טל: אני מניח שהיא תשיא לך עצה שתהיה שווה זהב.

זבולון אורלב: קיבלתי את הצעתך.

יאיר פרץ: מי בעד ההצעה?

יאיר פרץ: התקבלה פה אחד.

יאיר פרץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.