ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 445, 2002-01-14 11:30

יאיר פרץ: בוקר טוב.

יאיר פרץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

יאיר פרץ: על סדר היום הצעת חוק הטבות למשפחות אומנות, התש"ס-2000, של קבוצת חברי כנסת.

יאיר פרץ: היה לי הכבוד לקחת חלק בכמה דיונים בנושא הזה בכמה כובעים – גם בתפקידי הקודם במשרד העבודה והרווחה כשליוויתי את הנושא של משפחות אומנה בעת המשבר הגדול, והיום גם בדיונים בכנסת, גם בדיון הקודם היתה לי הזכות לשמש יושב ראש הוועדה ולקדם מה שיכולתי לקדם, והיום אני מבקש מחבר הכנסת יצחק סבן להעלות את הצעתו ולדבר בעיקר על ההסכמות.

יאיר פרץ: כפי שהבנתי מהיועצת המשפטית, הצעת חוק זו לא ניתנת להיות מועלית כהצעת חוק אלא בהסכמות.

יאיר פרץ: יצחק סבן: היתה ישיבה לפני כחודש וסיכמנו שהמשרד יכין שיעורי בית ויביא לנו הצעה מתוקנת ומסודרת, ואני רואה את זה בפעם הראשונה עכשיו.

יאיר פרץ: גם אז דיברנו על כך שאתם תעדכנו אותי ותכניסו אותי לסוד העניינים כדי שאדע – לפני הישיבה הזאת – על מה אנחנו מדברים.

יאיר פרץ: זו פעם ראשונה שאני רואה את הניסוח הזה שעומד לפניי.

יאיר פרץ: שירלי אברמי: הנוסח הגיע לוועדה הבוקר.

יאיר פרץ: יצחק סבן: אני לא בא אליכם בטענות.

יאיר פרץ: אני בא בטענות למשרד שהם לא עידכנו אותי ולא אמרו לי שום מילה לאיזה סיכומים הם עומדים להגיע.

יאיר פרץ: בתיה ארטמן: זה מסכם את מה שסיכמנו בדיון הקודם.

יאיר פרץ: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: חבר הכנסת סבן, ברשותך, יציגו את זה נציגי המשרדים, נראה מה ניתן כבר לסכם כהסכמות ולגבי מה ששנוי במחלוקת ננסה כאן לקיים דיון ונראה אם ניתן להגיע להסכמות.

יאיר פרץ: בתיה ארטמן: חבר כנסת סבן, אנחנו העברנו את זה אתמול לוועדת הכנסת ומשום מה זה הגיע רק הבוקר, אבל הצעת החוק הזאת עושה את כל התיקונים שהסכמנו עליהם בישיבה הקודמת, פרט לשני נושאים שבהם אין מקום לשינוי חקיקה: הנושא של ארנונה והנושא של דיור, כשנמצאים כאן גם נציגי המשרדים.

יאיר פרץ: התיקונים שאנחנו מציעים אלה תיקונים שדיברנו עליהם – תיקון בדמי מחלה, שאנחנו נותנים אפשרות גם להורה אומן להיעדר מהעבודה בשל מחלה של ילד שנמצא אצלו באומנה, ותיקון של חוק עבודת נשים שמאפשר חופשת לידה בתנאים שאנחנו קובעים – גם להורה שקיבל ילד לאומנה לתקופה שמעל שישה חודשים.

יאיר פרץ: כמו כן, תיקון של חוק הביטוח הלאומי שנותן דמי לידה בהתאם.

יאיר פרץ: אלה הנושאים שהיו מוסכמים, היינו צריכים רק להעביר את הנוסח.

יאיר פרץ: אנחנו ישבנו עם נציגים של המשרדים הרלוונטיים.

יאיר פרץ: אולי יש כאן עוד שינויים של נוסח פה ושם, זה מה שמוסכם.

יאיר פרץ: שאר הנושאים שהיום צריך לדון בהם זה כפי שהמשרדים האחרים שנוגעים בדבר – משרד הפנים ומשרד השיכון – מתכוונים לנהוג בעניין.

יאיר פרץ: ג'ודי וסרמן: לנוסח שהונח כאן

יאיר פרץ: בפני הוועדה – אני מבינה שלעניין דמי מחלה משווים את הזכויות של משפחת אומנה לזכויות של משפחה ביולוגית, זאת אומרת אותם ימי מחלה שבהם הורה ביולוגי רשאי להיעדר מפאת מחלת ילדו, רשאי גם הורה במשפחת אומנה להיעדר ויש כאן השוואה מלאה.

בתיה ארטמן: נכון.

ג'ודי וסרמן: לעניין חופשת לידה, אנחנו רואים תיקון לחוק עבודת נשים שבו לראשונה מאפשרים להורה ממשפחת אומנה להיעדר מהעבודה בשל קבלת הילד למשפחת אומנה.

ג'ודי וסרמן: זה דומה, כפי שהיושב ראש אמר, למה שנעשה לגבי אימוץ ילדים, אלא שיש כאן שוני.

ג'ודי וסרמן: לגבי אימוץ, אם קיימת זכאות מכוח החוק – הרי שההורה יכול להיעדר לתקופה זהה, תקופה של 12 שבועות.

ג'ודי וסרמן: כאן אנחנו רואים איזשהו שוני שאם מדובר בילד מעל לגיל שלוש – ההיעדרות לחופשת הלידה תהיה של שבועיים בלבד, וצריך לציין את זה.

ג'ודי וסרמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: איך זה לגבי אימוץ?

ג'ודי וסרמן: בתיה ארטמן: באימוץ זו השוואה מלאה, עד גיל 10.

ג'ודי וסרמן: כאן עשינו הבחנה בין זכות מלאה עד גיל שלוש לזכות מוקטנת מעל גיל שלוש.

ג'ודי וסרמן: יצחק סבן: מה ההבדל?

ג'ודי וסרמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: אולי שמשפחה מקבלת שכר.

ג'ודי וסרמן: שלווה לייבוביץ': לא.

ג'ודי וסרמן: היא לא מקבלת שכר, היא מקבלת החזר הוצאות, אבל ההנחה היא שילד מגיל שלוש כבר יוצא למערכת חינוך איזושהי - אם זה גן, בית ספר, מעון - ולכן אין סיבה.

ג'ודי וסרמן: אנחנו רואים את השבועיים הראשונים של הכנסה לתוך המשפחה והכנסה לתוך המערכות שהילד אמור להיות בהן.

ג'ודי וסרמן: יצחק סבן: אבל למה באימוץ כן?

ג'ודי וסרמן: שלווה לייבוביץ': אני מסבירה לגבי אומנה, אני לא צריכה להסביר לגבי אימוץ.

ג'ודי וסרמן: בתיה ארטמן: יש הבדל בין קשר של הורה-ילד כשהילד נמסר לאימוץ ובעצם הוא הורה וזהו קשר לכל החיים, לבין ילד שהוא נמסר לאומנה – שאמנם זהו גם קשר – אבל זה בתמיכה מסיבית של שירותי הרווחה.

ג'ודי וסרמן: זהו הבדל גדול.

ג'ודי וסרמן: מה ששלווה התחילה להגיד, שמגיל שלוש אנחנו מממנים את המסגרות הלימודיות, אנחנו בעצם מעורבים בטיפול בילד, מה שלא קיים בטיפול כשהורה מקבל ילד לאימוץ כי זהו ילדו לכל דבר, במקרה זה אנחנו לא מתערבים.

ג'ודי וסרמן: גם הקשר הוא שונה, ולכן אנחנו חשבנו שיש מקום להבחנה ולתת אמנם את תקופת הזמן- עד גיל שלוש זהו תינוק והוא צריך את זה כמו ילד לאימוץ, מגיל שלוש זהו ילד שהוא נמצא בטיפולו אבל עדיין קיים השוני.

יצחק סבן: כמה חופשת לידה מקבלים באימוץ?

יצחק סבן: בתיה ארטמן: כמו לידה רגילה.

יצחק סבן: ג'ודי וסרמן: 12 שבועות.

יצחק סבן: יצחק סבן: זה צריך להיות לפחות חצי מהתקופה.

יצחק סבן: בתיה ארטמן: משפחה אומנת שקיבלה ילד לטווח ארוך מעל חצי שנה – כשהילד הוא עד גיל שלוש והילד הוא קטן והוא זקוק לאם האומנת מקבלים חופשה זהה להורה מאמץ, אבל כשמדובר בגיל שלוש, כשאנחנו מממנים גם את המסגרת וכשאנחנו אומרים שאנחנו מעורבים בטיפול בילד הזה – אנחנו גם מממנים וגם מלווים – וזה לא קשר הורי שהוא קשר שדומה לקשר של ילד מאומץ, אנחנו חשבנו שכאן התקופה של שבועיים לילד בן שלוש היא מתאימה.

יצחק סבן: שבועיים זה תקופה של התארגנות, של סידור, של הכנסתו למסגרות שונות.

יצחק סבן: יצחק סבן: אני לא מקבל את זה.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: אני אסביר נקודה נוספת.

יצחק סבן: אני מסכים עם מה שאתה אומר – בהבדל המהותי בין ילד באימוץ לבין ילד כזה, אני בדעה שצריך להאריך את זה מעט, אבל ילד במשפחה אומנת יכול להיות שישה-שבעה-שמונה חודשים ואחרי כן לעזוב, ואז הוא עובר למשפחה אומנת אחרת.

יצחק סבן: שלווה לייבוביץ': ויבוא ילד אחר ושוב תשלם עליו שבועיים.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: המטרה של השבועיים היא באמת הסתגלות, כאשר משפחה מאמצת מקבלת את הילד והוא שלה לכל דבר, הוא חלק אינטגרלי מאותה מערכת משפחתית.

יצחק סבן: אני מקבל את מה שאמר חבר הכנסת סבן, יש כאן מקום להאריך מעט את התקופה.

יצחק סבן: יצחק סבן: אני רוצה לשאול, חשוב לי מאד הנתון הזה.

יצחק סבן: כמה מתוך ילדי אומנה נשארים רק שישה חודשים אצל המשפחה?

יצחק סבן: שלווה לייבוביץ': מעט מאד.

יצחק סבן: יצחק סבן: רובם נשארים תקופות ארוכות יותר.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: אני קיבלתי ילד לאומנה לפני כמה שנים, שלפני שהגיע אלי הוא היה אצל 12 משפחות בפרק זמן של שנה וחצי-שנתיים.

יצחק סבן: יצחק סבן: כאן מדובר על מקרה שהוא לא מתאקלם, אני לא מדבר על זה.

יצחק סבן: שלווה לייבוביץ': חבר כנסת סבן, אתה צריך לקחת בחשבון שמשפחה אומנת גם יכולה להחזיק עד חמישה ילדים – ילד חוזר הביתה וילד אחר נכנס – זאת אומרת אתה כל הזמן אמור להיות באיזשהו תהליך.

יצחק סבן: לכן, זה לא בדיוק אימוץ.

יצחק סבן: באימוץ אתה מקבל ילד אחד.

יצחק סבן: יצחק סבן: כשאתם באים ואומרים שלפעמים יש מצב של שישה חודשים – ואתם בעצמכם כעת אומרים שמדובר על מעט מאד מקרים – אז צריך לקחת בחשבון את המקרים הרבים יותר שבהם מדובר בילדים שנשארים תקופות ארוכות מאד אצל משפחות אומנה.

יצחק סבן: בתיה ארטמן: התנאי הוא שהוא יהיה לפחות חצי שנה.

יצחק סבן: בכל אופן יש הבדל, כי הורה שקיבל ילד לאימוץ הוא כאילו יולד את הילד, הוא כאילו מתחיל עכשיו את תקופת הגידול של הילד מהתחלה.

יצחק סבן: משפחה אומנת זה חלק מהמערכת.

יצחק סבן: אנחנו חושבים שזה שונה.

יצחק סבן: ייתכן שאנחנו לא מצליחים כל כך להעביר את המסר, אבל עדיין יש הבדל מהותי בין מישהו שכאילו עכשיו ילד את הילד והוא שלו לכל החיים לבין מישהו שמקבל ילד לתקופה מסויימת – שיכולה להיות תקופה של שנתיים ויכולה להיות תקופה יותר ארוכה – והוא בעצם נמצא כל הזמן במערכת: הוא יכול לקבל עוד ילדים, ייצאו ילדים.

יצחק סבן: אנחנו חשבנו שבמקרה הזה צריך לתת לו את התקופה הזאת של ההסתגלות כך שבשבועיים הראשונים האלה הוא יכיר את הילד, הילד יכיר אותו, הוא ילך עם הילד למסגרות ויעשה את כל מה שצריך כדי שהילד ירגיש בנוח אצלו כי הרי הוא לא ההורה שלו, הוא רק ההורה האומן שלו, וזה הבדל.

יצחק סבן: לפעמים גם ההורים הביולוגיים נמצאים בתמונה בכלל.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: אני חושב שכדאי לשקול – ואני אומר זאת כאדם שמכיר את זה מכל הצדדים – לתת חודש במקום שבועיים.

יצחק סבן: בכל אופן, ילד בא עם מטען כבד.

יצחק סבן: שלווה לייבוביץ': אין לנו בעיה.

יצחק סבן: בתיה ארטמן: יש בעיה עם זה?

יצחק סבן: עמיחי כץ: יש בעיה, אבל ...

יצחק סבן: ג'ודי וסרמן: רציתי להעיר לעניין הזה – אני זוכרת מהדיון הקודם את התיאור המאלף של שלווה מה זה משפחת אומנה שמגדלת את הילד כאילו שזה ילדה, יש דרישה אחרי גיל 18 להמשיך לשלם איזשהם תשלומים.

יצחק סבן: יש דרישה וזה בדיון, אבל לא כאן.

יצחק סבן: בתיה ארטמן: זה נכון שהרעיון הוא לגדל כילד שווה בין שווים בין הילדים שלו, אבל עדיין ההורה האומן יודע שהילד הזה אצלו על תנאי, וההורה המאמץ יודע שזה כמו לידה, כמו שהוא ילד את הילד, זה לכל החיים.

יצחק סבן: שלווה לייבוביץ': אני מבקשת להעיר – אני חושבת שלא נלקח בחשבון מצב שילד עובר אצל אותה משפחה ממעמד של אומנה לאימוץ.

יצחק סבן: מה דין המשפחה לגבי הנושא הזה?

יצחק סבן: בתיה ארטמן: זאת הערה נכונה ואנחנו נעשה את ההתאמות.

יצחק סבן: אתה רואה, יש מי ששומר על כספי המדינה.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: לעניין דמי לידה, הביטוח הלאומי, בבקשה.

יצחק סבן: לאה רוזנברג: באותן תקופות שאישרתם שיהיו כחופשת לידה, אנחנו נשלם את דמי הלידה.

יצחק סבן: אם זה חודש – זה יהיה חודש ועד גיל שלוש דמי לידה מלאים.

יצחק סבן: ג'ודי וסרמן: צריך לעשות תיקון לעניין הזה כי זה לא מופיע כאן.

יצחק סבן: מוריה בקשי: כתוב: משפחת אומנה כמשמעותה בסעיף 6.

יצחק סבן: צריך להיות: כמשמעותה ובתנאים שבסעיף 6(ג) לחוק עבודת נשים.

יצחק סבן: לאה רוזנברג: לא.

יצחק סבן: ג'ודי וסרמן: צריך נוסח חדש לעניין החודש ולגבי גיל שלוש.

יצחק סבן: אני חושבת שצריך גם לשנות את הכותרת של הסימן ששם מדובר על אימוץ ועכשיו זה גם אימוץ וגם אומנה.

יצחק סבן: יצחק סבן: מה עם הסעיף הזה בחוק ביטוח לאומי?

יצחק סבן: ג'ודי וסרמן: זה מקנה דמי לידה לאם באותה תקופה של חודש שהיא יוצאת לחופשת לידה שתשמש גימלה מחליפת שכר.

יצחק סבן: יצחק סבן: מה עם קיצבת ילדים?

יצחק סבן: אנחנו רוצים לדעת מה הם עשו עם זה.

יצחק סבן: היו כבר דיונים על כך.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: חבר הכנסת סבן, קיצבת ילדים זה אחד המאבקים שתהיה בעיה קשה להתמודד איתם.

יצחק סבן: כשמשפחה ביולוגית רוצה.

יצחק סבן: ..

יצחק סבן: יצחק סבן: לא זאת היתה ההצעה.

יצחק סבן: ההצעה היתה שקיצבת הילדים תהיה כחיסכון לילד עד גיל 21, ובגיל 21 אז דיברנו על 50% - היתה הצעה של המשרד לגבי 50% שיחסכו את זה לילד.

יצחק סבן: בגיל 21, כשהוא ייצא לחיים, לצבא – הוא יוכל לקבל את זה או ללימודים או לרכישת דירה או לכל מה שירצה.

יצחק סבן: כפי שבחור, לאחר שהוא מסיים את הצבא בגיל 21, מקבל קיצבה מהצבא לדברים מסוימים שהוא רוצה לעשות – גם כאן הוא יוכל לעשות זאת, והיתה הסכמה של המשרד בנושא הזה.

יצחק סבן: בתיה ארטמן: לא היתה הסכמה.

יצחק סבן: יצחק סבן: אני קיבלתי את המכתב מכם.

יצחק סבן: ג'ודי וסרמן: אדוני המציע, יש כמה בעיות בהקשר הזה.

יצחק סבן: ראשית, קיצבת ילדים זה בהבדל מקיצבת שארים.

יצחק סבן: לגבי קיצבת שארים נעשה חיסכון לילד אחרי שהוא מתבגר, קיצבת שארים זו קיצבה המשתלמת והילד הוא זה שמגיעה לו הקיצבה כי ההורה שלו נפטר.

יצחק סבן: לגבי קיצבת ילדים המבוטח זה ההורה של הילד.

יצחק סבן: מי שזכאי לקבל את הקיצבה זה לא הילד – זה עבור הילד, עבור גידולו של הילד – אבל הזכאי המבוטח זה ההורה ולא הילד עצמו.

יצחק סבן: שמענו כאן עמדות מקצועיות בפעם קודמת שיש חשיבות מירבית לאפשר המשך תשלום למשפחה הביולוגית כדי לשמור על איזשהו קשר עם הילד.

יצחק סבן: יצחק סבן: אנחנו מכירים הרבה מקרים שאין משפחות אפילו – הבאתי לפני כחודש דוגמה שאין משפחה בכלל.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: אפשר למנות אפוטרופוס.

יצחק סבן: בתיה ארטמן: ממנים אפוטרופוס והוא יקבל את הקיצבה עבור הילד.

יצחק סבן: במקרים שבהם אין כלל קשר עם המשפחה ואנחנו חושבים שלמשפחה הביולוגית לא צריכה להיות זכות, ממנים אפוטרופוס והאפוטרופוס מגיש תביעת ביטוח.

יצחק סבן: יצחק סבן: לפני שהגשתי את הצעת החוק, נפגשתי עם הרבה משפחות אומנה, עם הרבה מהוועדים שלהן.

יצחק סבן: הבעיה היא כזו – ילד שגדל במשפחת אומנה 18 שנה מקטנותו, הלך לצבא, חזר מן הצבא, הוא ממשיך להיות נטל על אותה משפחה.

יצחק סבן: הם מפסיקים לקבל קיצבה עליו, אבל הוא ממשיך להיות נטל עליהם.

יצחק סבן: הם צריכים לממן עבורו לימודים וכל מיני דברים אחרים.

יצחק סבן: למה שזה לא יהיה לו כעזרה?

יצחק סבן: זה לא בשמיים, ניתן לעשות את זה.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: ראשית, כשהוא מגיע לגיל 18, מופסקת קיצבת הילדים באופן אוטומטי.

יצחק סבן: יצחק סבן: אני לא מדבר על הקיצבה, אני מדבר על האפשרות שלו, הרי במקרים רבים אין לו הורים.

יצחק סבן: לאה רוזנברג: מי שאין לו הורים, אין בעיה לגביו.

יצחק סבן: בחוק אפשר למנות לו אפוטרופוס שיקבל עבורו את הקיצבה.

יצחק סבן: בתיה ארטמן: הסכום הוא סכום קטן.

יצחק סבן: אנחנו מעוניינים שיהיה קשר עם ההורים, אנחנו רוצים שיהיה להורים כסף כדי שהם יוכלו לארח את הילד שלהם, לקנות לו מתנות, לנסוע אליו.

יצחק סבן: מדובר בסכום קטן שאנחנו מעוניינים שהוא יישאר, ודרך אגב, זה גם מבטיח איזושהי שמירה על קשר.

יצחק סבן: ברגע שאין כלל קשר עם ההורים, בדרך כלל ממנים אפוטרופוס לא רק לעניין של הכסף אלא לשאר העניינים של הילד.

יצחק סבן: בין היתר, הוא יגיש תביעה לביטוח הלאומי והוא יגיד אני מגדל את הילד – וזה דבר שנעשה, המוסד לביטוח לאומי יספר לך על כך – ובעצם אפשר גם לקבל הוראות לחסוך את הכסף הזה לילד.

יצחק סבן: אורית עמיאל: אני רוצה להגיד שיש בעיה עם הנושא של האפוטרופסות בגלל הזמן שזה מתארך.

יצחק סבן: יש משפחות שמטפלות בילדים והן לא מקבלות את האפוטרופסות.

יצחק סבן: אני חשבתי על איזשהו הליך שמקצר את הנושא של האפוטרופסות כשיש ילדים באומנה על מנת שהם יוכלו לקבל את הכסף.

יצחק סבן: בתיה ארטמן: תביאי לי מקרים של ילדים שנמצאים באומנה ולא מקבלים.

יצחק סבן: יצחק סבן: זה נמצא בהצעה שלי.

יצחק סבן: ישבתי עם נציגי המשרד ובמשרד יש לנו מסמכים בקשר לזה.

יצחק סבן: לאה רוזנברג:

יצחק סבן: לכן, הועלתה הצעה במקום זה לתת את דמי הלידה, וההצעה של דמי הלידה היתה מקובלת על כל המשרדים.

יצחק סבן: שלווה לייבוביץ': אני רוצה להוסיף משהו לחבר הכנסת סבן, מעבר למה שנאמר.

יצחק סבן: היום, 75% מהילדים יוצאים לאומנה בהסכמת הורים, כלומר שיש הסכמה והורים חותמים, ורק 25% בצו חוק הנוער.

יצחק סבן: אם יקחו להם את קיצבת הילדים, המהלך יביא לכך שמספר המקרים שייצאו בחוק יגדל הרבה יותר, תהיה התנגדות של הורים וזה יחבל בסידור של הילד באומנה, ובסופו של דבר יגידו- אני לא רוצה אומנה, אני רוצה פנימייה כי שם לא לוקחים לי את קיצבת הילדים והילדים יגיעו לפנימייה במקום לאומנה.

יצחק סבן: לכן אני אומרת זאת מנקודת טובתו של הילד – והדיון שלנו היום הוא על מהם הדברים שאנחנו יכולים לתת למשפחת אומנה כדי שהגידול של הילד יהיה יותר טוב.

יצחק סבן: דמי לידה, חופשת לידה, זה נותן לנו מענה.

יצחק סבן: נושא קיצבת הילדים יגרום לנו בדיוק ההיפך- זה יגרום להתנגדות, יותר חוקי נוער, יותר הורים שיגידו פנימייה – גם היום יש לנו מאבק שהורים מעדיפים פנימייה על אומנה כי להורה הביולוגי קשה לקבל אומנה.

יצחק סבן: אם ניקח את קיצבת הילדים, אנחנו בעצם הרסנו את הכל.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: תודה, הדברים ברורים.

יצחק סבן: נותרו לנו עוד שתי נקודות – הארנונה והנושא של השיכון.

יצחק סבן: יצחק סבן: יש נושא נוסף שאותו בעצם השארנו לסוף.

יצחק סבן: משפחות אומנה מוציאות כספים מכיסן, אלה הוצאות שהן מקבלות עליהן החזרים מהמשרד.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: באיחור רב.

יצחק סבן: יצחק סבן: הם שואלים למה הם צריכים להוציא את הכסף הזה, שהמשרד יוציא את זה.

יצחק סבן: הם צריכים לשלם, להביא קבלות ולוקח שלושה חודשים לקבל בחזרה.

יצחק סבן: שהמשרד ישלם את זה ישירות, למה הם צריכים לשלם?

יצחק סבן: הם מבקשים שהמשרד ישלם את זה באופן ישיר.

יצחק סבן: שלווה לייבוביץ': אי אפשר, אבל שאלה אם זה הדיון עכשיו משום שזה דיון של שלוש שעות.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: זו בעיה סבוכה.

יצחק סבן: יצחק סבן: אבל זה חלק מההצעה.

יצחק סבן: ג'ודי וסרמן: אדוני, ההצעה שלך מדברת על השוואת תנאים בין אומנה לבין זה.

יצחק סבן: זה ספציפית לאומנה, זה לא השוואת תנאים.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: חבר הכנסת סבן, שעות רבות הושקעו בלשכת שר העבודה והרווחה בשנת 1998 בנושא הזה.

יצחק סבן: שלווה לייבוביץ': ולא נפתר כלום.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: ולא התקבל דבר.

יצחק סבן: רק פתרנו בעיות לגבי משפחה שיש לה חמישה ילדים נכים וההוצאות שלהם.

יצחק סבן: יצחק סבן: אבל הצעת החוק שלי באה לפתור את הבעיות.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: ההצעה שלך באה להשוות בין הורה ביולוגי לבין הורה אומנה.

יצחק סבן: לגבי הסדר התשלומים זו סוגיה שנשב לגביה עם שר העבודה והרווחה וננסה לפתור ולקדם את הנושא במהלך אופרטיבי יותר.

יצחק סבן: נקיים ישיבה נפרדת, כהצעה לסדר.

יצחק סבן: אורית עמיאל:

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: נשארו לנו שני נושאים – ארנונה ושיכון.

יצחק סבן: טלי גל: יש נושא נוסף שכן דובר עליו בישיבה קודמת – וכאן בינתיים הוא אפילו לא עלה – המשך תשלום החזקת ילדים לאחר גיל 18, נושא כאוב מאד שכולם מסכימים עקרונית שצריך להעלות אותו.

יצחק סבן: שירלי אברמי: זה גם לא שייך, לא מדובר על השוואת תנאים.

יצחק סבן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: יש הצעת חוק ממשלתית מטופלת בעניין הזה.

יצחק סבן: בתיה ארטמן:

יאיר פרץ: יש הצעת חוק ממשלתית ברוח הדברים האלה של שר העבודה והרווחה.

טלי גל: הצעת החוק הזאת תהיה מוכנה עוד שנתיים.

הילית בר: לגבי ארנונה יש את חוק ההסדרים במשק המדינה שקובע בסעיף 12 ששר הפנים יקבע בתקנות את ההנחה בארנונה ואת גובה ההנחה.

הילית בר: זה בסמכותו, הוא לא צריך לכך אישור.

דוברת: בשנת 1993.

הילית בר: נכון.

הילית בר: מה שאנחנו מציעים – בסעיף 8 כתוב שבעל הכנסה חודשית ממוצעת שפורטה בתוספת, לפי מספר הנפשות המתגוררות איתו בנכס, כלומר זה מבחן של כמה אנשים גרים בנכס לעומת כמה ההכנסה – להוסיף שם הבהרה שלרבות ילד למשפחה אומנת, ואנחנו נעשה את זה תוך חודש.

יצחק סבן: גם נכות, גם ילדים נכים.

ג'ודי וסרמן: תוך חודש משרד הפנים התחייב לעשות את זה.

ג'ודי וסרמן: הילית בר: לא.

ג'ודי וסרמן: ילד זה ילד, לא משנה אם הוא נכה.

ג'ודי וסרמן: יצחק סבן: לא.

ג'ודי וסרמן: אם יש ילד נכה במשפחה רגילה, היא מקבלת הנחה בארנונה.

ג'ודי וסרמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: זה מעוגן בחוק.

ג'ודי וסרמן: יצחק סבן: לא.

ג'ודי וסרמן: משפחות האומנה טוענות: יש לנו ילד כזה בבית ולא מקבלים את ההנחה בארנונה.

ג'ודי וסרמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: נוסף לילד של משפחה אומנת?

ג'ודי וסרמן: יצחק סבן: לא.

ג'ודי וסרמן: למשפחה אומנת יש ילד נכה והיא לא מקבלת את ההנחה בארנונה.

ג'ודי וסרמן: ג'ודי וסרמן: אדוני, בתקנות ההסדרים בדבר הנחה בארנונה יש כמה וכמה סוגים של אוכלוסיות שמקבלים הנחה.

ג'ודי וסרמן: אחד מהם זה לפי מה ששמענו עכשיו – לפי מבחן ההכנסה של המשפחה.

ג'ודי וסרמן: לוקחים את מספר הנפשות, גובה ההכנסה, וכאן משרד הפנים התחייב שיוסיפו גם ילדים במשפחת אומנה במספר הנפשות של המשפחה.

ג'ודי וסרמן: אבל, יש גם הנחה לגבי משפחה שיש ילד נכה במשפחה שמקבל קיצבת ילד נכה, וזה בפסקה 11 בסעיף 2.

ג'ודי וסרמן: שם יש הנחה של 25% לגבי ילד שמקבל קיצבת ילד נכה, והשאלה אם גם לעניין הזה משרד הפנים יוסיף לגבי ילד נכה שמקבל קיצבת ילד נכה שהוא נמצא במשפחת אומנה.

בתיה ארטמן: אין שום סיבה שלא.

בתיה ארטמן: שולה זלצר: וזה ייגרע מהמשפחה הביולוגית?

בתיה ארטמן: הילית בר: יש כאן בעייתיות.

בתיה ארטמן: אנחנו לא ישבנו וחשבנו על זה, ולא הצענו את זה.

בתיה ארטמן: שירלי אברמי: הוא לא יכול לקבל הנחה פעמיים.

בתיה ארטמן: הם לא ישלמו כפול.

ג'ודי וסרמן: זו הנחה בארנונה, זה לא תשלום.

ג'ודי וסרמן: שירלי אברמי: יש כאן בעיה, צריך להגיד, למען הסר ספק.

ג'ודי וסרמן: אני לא חושבת שזה מה שמשרד הפנים מתכוון, שמהיום יכפילו את ההוצאות.

ג'ודי וסרמן: בתיה ארטמן: לא, הוא לא יקבל הנחה גם כילד וגם כנכה.

ג'ודי וסרמן: שירלי אברמי: זו בדיוק השאלה.

ג'ודי וסרמן: מוריה בקשי: לגבי ארנונה רגילה ההסכמה היתה שלא יורידו מהמשפחה, הילד חוזר אליהם.

ג'ודי וסרמן: ג'ודי וסרמן: נכון, לא מוחקים אותו בתעודת הזהות.

ג'ודי וסרמן: הילית בר: אני לא רוצה להתחייב כרגע כי דיברנו על סעיף 8 ולא דיברנו על סעיף 11.

ג'ודי וסרמן: אני אתן תשובה בקשר לסעיף 11.

ג'ודי וסרמן: עמיחי כץ: הכוונה היא שזה יהיה על חשבון המשפחה הביולוגית, למען הסר ספק.

ג'ודי וסרמן: אני לא יודע איך עושים את זה, אבל זו הכוונה.

ג'ודי וסרמן: הילית בר: קודם כל, אני רוצה להבהיר שזה בסמכות שר הפנים ואם שר הפנים רוצה לשנות משהו בתקנות – זה בסמכותו בלבד.

ג'ודי וסרמן: עמיחי כץ: אז בואו לא נעלה את זה לדיון בכלל.

ג'ודי וסרמן: הילית בר: בישיבה הקודמת – שגם אני הייתי בה - לגבי סעיף 8 ראינו את הבעייתיות שיש לגבי משפחה רגילה ולגבי כפל ההנחה והסכמנו לגבי סעיף 8, גם אז אמרנו שזה בסמכות שר הפנים.

ג'ודי וסרמן: לגבי סעיף 11 אני לא התחייבתי כרגע שזה מה שנעשה.

ג'ודי וסרמן: אמרתי שנבדוק את זה ונראה מהי עמדת המשרד.

ג'ודי וסרמן: עמיחי כץ: ההסכמה היתה שהנושא בכלל לא יעלה כאן.

ג'ודי וסרמן: ברגע שהוא עלה כאן, אני רוצה לחזור שוב על מה שאמרתי – גם בהסכמות - שהכוונה היא שלא יהיה כאן כפל ואין לי מושג איך משרד הפנים יעשה את זה אבל זה לא מענייננו.

ג'ודי וסרמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: אני מציע שמשרד הפנים, היועצת המשפטית של הוועדה ואדוני יישבו יחד ויגבשו את הנושא מחדש.

ג'ודי וסרמן: הילית בר: לגבי סעיף 11 או לגבי סעיף 8?

ג'ודי וסרמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: שני הסעיפים – גם 8 וגם 11.

ג'ודי וסרמן: בתיה ארטמן: זה לא צריך להגיע לוועדה.

ג'ודי וסרמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: לא בוועדה, זה ביניהם.

ג'ודי וסרמן: אני לא אומר שזה יגיע לוועדה.

ג'ודי וסרמן: בתיה ארטמן: זה בשיקול דעת של משרד הפנים, שיוציא את התקנות – ששר האוצר יעיר את ההערות שלו.

ג'ודי וסרמן: יצחק סבן: אני רוצה להכניס את זה לחוק.

ג'ודי וסרמן: ג'ודי וסרמן: מאחר שאנחנו לא יודעים כרגע מה עמדת משרד הפנים ושר הפנים לעניין הילד הנכה וההנחה שניתנת למשפחה בגין הילד הנכה, אני מציעה שבשלב הזה אנחנו נוסיף לנוסח שיאושר כאן בוועדה סמכות לשר העבודה והרווחה, בהסכמת שר הפנים, לקבוע הנחות, פטורים וכו', בלי לתת לזה את התוכן המדויק.

ג'ודי וסרמן: היה ושר הפנים יחליט ליתן במסגרת התקנות הקיימות פטור, לא יהיה צורך אחר כך לדון בזה בהמשך הישיבות.

ג'ודי וסרמן: בתיה ארטמן: אני לא חושבת שאנחנו יכולים להסכים לדבר כזה.

ג'ודי וסרמן: הממשלה לא הסכימה לדבר כזה.

ג'ודי וסרמן: יצחק סבן: אני, כמציע החוק, מבקש להכניס את זה.

ג'ודי וסרמן: שהממשלה תעשה שיעורי בית ותיתן החלטה.

ג'ודי וסרמן: בתיה ארטמן: אני רק אומרת שזה לא רלוונטי לדיון עכשיו היות שאנחנו הסכמנו שהתיקונים האלה הם לתקנות, אז כששר הפנים יתקין תקנות, ששר האוצר יעיר את הערותיו.

ג'ודי וסרמן: למה צריך לדון בזה?

ג'ודי וסרמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: אני חוזר ומציע ששלושת הגופים – משרד הפנים, היועצת המשפטית של הוועדה ואנשי האוצר – ישבו יחד, יגבשו את הנושא, להכניס את זה בסעיף 8 או בסעיף 11.

ג'ודי וסרמן: יצחק סבן: לא, אני רוצה להכניס את זה בחוק.

ג'ודי וסרמן: אין לי בעיה שהם יכינו את שיעורי הבית שלהם.

ג'ודי וסרמן: עמיחי כץ: אני מודיע שהממשלה מתנגדת.

ג'ודי וסרמן: ..

ג'ודי וסרמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: מר סבן, זה פשוט ייאלץ אותנו לדחות זאת לישיבה נוספת.

יצחק סבן: לא איכפת לי לדחות.

הילית בר: אני רוצה שוב להבהיר את הנקודה כי יכול להיות שהיא לא הובנה.

הילית בר: הסמכות להתקין תקנות הנחה בארנונה היא של שר הפנים, ושל שר הפנים בלבד.

הילית בר: אנחנו גם לא צריכים את ההסכמה – שוב אני חוזרת – אפילו שכן דיברנו על זה, כן העלית את הטענות שלך בישיבה הקודמת, ובכל זאת אמרנו לך שזה מה שאנחנו מתכוונים לעשות.

הילית בר: עמיחי כץ: אז למה את מעלה את זה כאן?

הילית בר: הילית בר: כי שאלו אותי.

הילית בר: בסך הכל רציתי לתת הבהרה.

הילית בר: אני לא מעלה את זה להסכמת משרד האוצר.

הילית בר: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: מאחר שהסמכות נתונה בידי שר הפנים, שר הפנים סוברני להחליט מה שהוא רוצה – הוא יכול לתת גם הנחה, גם פטור וגם לשתי משפחות נוספות, הוא יכול הכל.

הילית בר: ג'ודי וסרמן:

הילית בר: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: על מנת שנוכל להמשיך לקדם את החוק, אדוני המציע, אני מציע שמאחר ששמענו בצורה הכי ברורה לגבי שר הפנים, הגברת צריכה לחזור ליועצת המשפטית של הוועדה ולומר לה מה שר הפנים החליט בסעיף 8, בסעיף 11, או בשניהם יחד.

הילית בר: הילית בר: בסעיף 8 הוא החליט חיובי.

הילית בר: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: בסעיף 8 הוא החליט חיובי, לגבי סעיף 11 יש ספק.

הילית בר: והיה ולא מקובל עליך מה שיציע משרד הפנים לגבי סעיף 11 – נביא את זה לדיון נוסף ולא נקדם את החוק.

הילית בר: במידה שזה עובר – אנחנו מקדמים את הצעת החוק.

הילית בר: יצחק סבן: מקובל.

הילית בר: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: השיכון זו הסוגיה האחרונה, בבקשה.

הילית בר: אלון לוינץ: סיוע במשכנתא ניתן לתקופות ארוכות, ומשרד השיכון סבור שזה לא המקרה שכדאי לתת סיוע במשכנתא, אבל נוהלי המשרד מדברים על סיוע והשתתפות בשכר דירה, ובנוהלים מוגדר ילד לא כולל ילד המתגורר אצל משפחה במסגרת אומנה – והמשרד יהיה מוכן במסגרת הנוהלים להשתתפות בשכר דירה.

הילית בר: שלווה לייבוביץ': אבל שכר דירה זה חלק.

הילית בר: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: מה שאומר נציג משרד השיכון – ובצדק, וזה מה שאמרנו – משפחה אומנת זה דבר זמני.

הילית בר: זה יכול להיות קבוע, אבל בינתיים הסטטיסטיקה מראה כך.

הילית בר: דוברת: זה די קבוע.

הילית בר: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: לגבי הנושא הספציפי, לא יכול להיות שמשפחה תיהנה ממשכנתא כ-25 שנה, בזמן שהילד יכול לעזוב לאחר תקופה.

הילית בר: שלווה לייבוביץ': זה לא בדיוק כך.

הילית בר: אנחנו היום נתקלים במצבים של ארבעה וחמישה ילדים, כשהאבא רוצח את האמא והוא בכלא והאמא איננה והילדים נמצאים במשפחה אומנת, וזה לזמן ארוך.

הילית בר: אנחנו לא מדברים על ילד אחד, אנחנו מדברים על ארבעה-חמישה ומשפחה צריכה להיערך מבחינת המיקום.

הילית בר: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: אין לי בעיה, לטווח ארוך ודאי, אבל זה יכול להיות בכמה משפחות הטווח הארוך הזה.

הילית בר: שלווה לייבוביץ': לא.

הילית בר: אנחנו רוצים שהילדים יהיו ביחד כי זה הדבר היחידי שנשאר להם.

הילית בר: ג'ודי וסרמן: אבל יש גם מקרים שמשפחת אומנה – כפי שאמרת בתחילת הדיון – מקבלת את הילד לחצי שנה בלבד.

הילית בר: שלווה לייבוביץ': לכן, בישיבה שהתקיימה במשרד דיברנו על אומנה לטווח ארוך ומשני ילדים ומעלה.

הילית בר: נתנו לזה שני קריטריונים שאומרים – אומנה לטווח ארוך.

הילית בר: ג'ודי וסרמן: טווח ארוך יכול להיות שישה חודשים.

הילית בר: שלווה לייבוביץ': לא, משנתיים ומעלה, ושני ילדים לפחות.

הילית בר: ג'ודי וסרמן: מה זה משכנתא לשנתיים?

הילית בר: שלווה לייבוביץ': לא.

הילית בר: אנחנו מדברים על ילדים שוועדת החלטה - כשמחליטה על הוצאת הילדים מהבית- היא מדברת כבר על אומנה לטווח ארוך, לא על אומנה לטווח קצר, ואנחנו מדברים על שני אחים לפחות שיוצאים לאותה משפחה.

בתיה ארטמן: נגיד – כפוף לאישור המשרד שלנו, שבאמת התוכנית היא לטווח ארוך.

בתיה ארטמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ:

בתיה ארטמן: אלון לוינץ: קשה לי מאד להעריך.

בתיה ארטמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: פלוס-מינוס, מהי ההטבה הזאת?

בתיה ארטמן: אלון לוינץ: הטבה לגבי משכנתא – זה תלוי ברקע של כל זוג, שנות נישואים, שירות בצבא, מספר ילדים שיש איתו.

בתיה ארטמן: אי אפשר להציג עכשיו מספר מדויק.

בתיה ארטמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: כמה זה בנקודות?

בתיה ארטמן: אלון לוינץ: כל ילד זה בערך 100 נקודות.

בתיה ארטמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: כמה זה בשווה כסף?

בתיה ארטמן: אלון לוינץ: יש קבוצות ניקוד וטבלאות.

בתיה ארטמן: אם אדוני ירצה, אני יכול להעביר העתק מהטבלאות.

בתיה ארטמן: בתיה ארטמן: לזכאויות שלו אתה מוסיף את מספר הילדים.

בתיה ארטמן: אלון לוינץ: ילד ראשון זה 350 נקודות, שני ילדים – 500 נקודות, שלושה ילדים – 650 נקודות.

בתיה ארטמן: שירלי אברמי: בכמה כסף מדובר?

בתיה ארטמן: אלון לוינץ: זה משתנה.

בתיה ארטמן: הסכום הבסיסי מתחיל עד 600 נקודות, הסכום המקסימלי הוא מ- 2,200 נקודות ויותר, ויש טבלה.

בתיה ארטמן: זה גם תלוי באיזור שבו גרים.

בתיה ארטמן: יצחק סבן: אמרתי בישיבה הקודמת שהייתי סגן ראש עיריית באר-שבע במשך 10 שנים וגם טיפלתי בנושא משפחות אומנה, הייתי ממונה על תיק הרווחה.

בתיה ארטמן: יש לי קצת ניסיון עם משפחות אומנה, אני יודע על הרבה מאד משפחות – לפחות אצלנו בבאר-שבע ידעתי על הרבה מאד משפחות שאצלן הילדים נשארים גם 18 שנה וגם יותר מזה, ולא מדובר על ילד אחד או שניים, אלא על ארבעה וחמישה ילדים.

בתיה ארטמן: אני מכיר את המשפחות האלה.

בתיה ארטמן: מגיע להן העניין הזה כי בעצם הם מגדלים את הילדים ויש הרבה מאד מקרים של ילדים שלא רואים את ההורים שלהם בכלל, לא יודעים מיהם ההורים שלהם.

בתיה ארטמן: אני אומר לכם שמגיע להם הנושא הזה, אי אפשר לוותר על זה.

בתיה ארטמן: מרים כהן: יאיר, יש לי הצעת ביניים - כתוצאה מניסיון במשרד השיכון בנושא דיור עם אנשים עם פיגור שכלי.

בתיה ארטמן: לדעתי, אלה דברים שקשה מאד לעגן אותם בחוק כי יש כאן שלילת זכויות.

בתיה ארטמן: לפעמים יש התלבטות בין שלילת זכויות של המשפחה הטבעית לעומת המשפחה האומנת, מצד שני צריך באמת לתת תשובות למשפחות שהן לטווח ארוך.

בתיה ארטמן: אם ניקח את נושא הפיגור, אלה אנשים שנשארים כמעט לכל החיים או עד גיל בוגר מאד.

בתיה ארטמן: לכן, אני הצעתי להקים ועדה משותפת - אוצר, משרד העבודה והרווחה ושיכון – עשינו זאת בזמנו עם ישראל בנושא של דיור בקהילה ומצאנו דרכים איך אפשר בהחלט לשפות.

בתיה ארטמן: צריך להקים ועדה ולדון בכך בכובד ראש כדי לא לפגוע מצד אחד בזכויות של המשפחה, מצד שני גם לתת תשובה למשפחה האומנת ואני בהחלט חושבת שהסוגיה צריכה להיות נדונה – יכול להיות לא בתוך חוק אלא כהסדר בין שלושת המשרדים.

בתיה ארטמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: מה קורה עם המשפחה הביולוגית?

בתיה ארטמן: מרים כהן: לכן אני נותנת כמה היקשים משם ואפשר להגיע להסדר למשל לגבי נקודות מסוימות או טווח כזה.

בתיה ארטמן: זאת ועדה שצריכה להיות בינמשרדית, שתקבל על עצמה להתייחס לנושא של משפחות אומנה ספציפית למשכנתא, כי נושא של משכנתא הוא לא פשוט – מי יחזיר, לכמה זמן, כשהילד יגיע לגיל 18 ויצטרך לעבור למשל וצריך משכנתא, מי מקבל: האם הוא זכאי פעם שנייה.

בתיה ארטמן: הלוגיסטיקה היא הרבה יותר מסובכת מאשר בשכר דירה.

בתיה ארטמן: בתיה ארטמן: יש הבדל.

בתיה ארטמן: כאן הוא מקבל בתור בגיר וכאן מקבלים ההורים שלו.

בתיה ארטמן: זה לא אותו דבר.

בתיה ארטמן: בגיר, יש לו זכות בפני עצמו.

בתיה ארטמן: אלון לוינץ: השאלה מה קורה אם ההורים הביולוגיים שלו כבר קיבלו מלכתחילה סיוע במשכנתא.

בתיה ארטמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: לגבי הסעיף הזה אני מבקש משר השיכון לבחון את הסוגיה מחדש ולראות איך ניתן לתת פתרון – אולי בהטבה מסוימת לגבי תקופה מסוימת.

בתיה ארטמן: אלון לוינץ: אנחנו נתנו כאן הצעה לגבי סיוע.

בתיה ארטמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: לגבי הנושא של שכר דירה תבורכו, אבל מדובר על משכנתא.

בתיה ארטמן: אני מבקש לסכם את הישיבה.

בתיה ארטמן: יש הסכמה לגבי מהות הצעת החוק של חבר הכנסת סבן – בנושאים המהותיים יש לנו הסכמות ברורות ואני חושב שהיתה התקדמות.

בתיה ארטמן: יש עדיין סוגיה שלא נפתרה וגם לא תיפתר לצערי הרב, הנושא של התשלומים – צריך שם לבדוק מערך לוגיסטי על מנת שיתן מענה לכל משפחה, לכל קבלה, התחשבנות.

בתיה ארטמן: יצחק סבן: אבל בינתיים הנטל נופל על המשפחות האלה, והנטל הוא לא קטן.

בתיה ארטמן: הוא כבד מאד.

בתיה ארטמן: המשרד היה לפני כחודשיים בשביתה של שלושה חודשים, המשפחות האלה כמעט התמוטטו.

בתיה ארטמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: חבר הכנסת סבן, הוועדה מבקשת שתגיש הצעה לסדר, זה יבוא לדיון רציני עם חשב המשרד, עם כל הגורמים הרלוונטיים, יתקיים כאן דיון מהותי ויבחנו מסלול ודרך איך לפתור את בעיית התשלומים.

בתיה ארטמן: רבותי, זו בעיה קשה וכאובה.

בתיה ארטמן: יש משפחת אומנה עם חמישה ילדים – עיקלו להם את הבית, עיקלו את המכונית, מפני שהם לא עמדו בתשלומים.

בתיה ארטמן: הם פשוט התמוטטו, ושם הצרכים היו גדולים.

בתיה ארטמן: מדובר על 14,000-15,000 שקל כל חודש שהוציאה המשפחה בגין הוצאות לילדים האלה, כל חודש מכספה, וכך הצטברו חובות ועיקולים וצווי בית משפט, וכו'.

בתיה ארטמן: לכן, הבעיה היא בעיה כאובה וצריך לתת עליה את הדעת.

בתיה ארטמן: לגבי הנושאים הספציפיים בשני הנושאים שעדיין לא הגענו לגביהם להסכמה, אני מבקש ששר הפנים ונציגתו ושר השיכון ונציגו יעבירו ליועצת המשפטית לקראת הישיבה הבאה את חוות הדעת.

בתיה ארטמן: מוריה בקשי: זה כללים.

בתיה ארטמן: זה לא בחוק.

בתיה ארטמן: ג'ודי וסרמן: אנחנו רוצים לדעת לאלו הסכמות הגיעו השרים.

בתיה ארטמן: יצחק סבן: אני בכל זאת רוצה לדבר גם עם שר הפנים וגם עם שר השיכון.

בתיה ארטמן: אני רוצה להכניס זאת לחוק.

בתיה ארטמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: בבקשה, זאת זכותך.

בתיה ארטמן: רבותי, במידה שההצעות של שר הפנים ושל שר השיכון יהיו קבילות על המציע ועל היועצת המשפטית – אין צורך בדיון נוסף בוועדה, אנחנו נעלה זאת למליאה.

בתיה ארטמן: שלווה לייבוביץ': רק שאנחנו ניודע על כך.

בתיה ארטמן: מ"מ היו"ר יאיר פרץ: מנהלת הוועדה תיידע אתכם, וזה יעלה לקריאה ראשונה.

בתיה ארטמן: במידה שלא תהיינה הסכמות עם המציע – והמציע מתכוון לדבר עם השרים באופן ישיר, יש להניח שיגיעו להסכמות אבל במידה שלא – הנושא יבוא לדיון כאן בוועדה והוועדה תתדיין עד שתגיע למסקנות.

בתיה ארטמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.