ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 401, 2001-11-20 12:00

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: אדוני יושב-ראש הכנסת, ידידי ועמיתי שר האוצר, גברתי עמיתתי, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, עמיתיי חברי הכנסת, מוריי ורבותיי, ד"ר סבריסקי, מכון אדווה וכל הגופים האחרים שמארגנים את היום הזה.

דוד טל: אני מוכרח להעיר הערה קטנה לחבריי, אחיי ורעיי הנכים.

דוד טל: יותר מפעם אחת פנה אליי יושב-ראש הכנסת, גם בתוקף תפקידי כסגן יושב-ראש הכנסת בישיבות הנשיאות, וביקש ממני לבדוק, בפרט במאבק שלכם, במה אפשר ובמה ניתן לדחוף נושא כזה ואחר, כל מיני נושאים, במסגרת הוועדה שאני עומד בראשה.

דוד טל: הדברים צריכים להיאמר למען האיזון.

קריאה: הטענה היא לא אליך.

קריאה: יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת דוד טל: העלינו את הדברים הרבה פעמים וזה היה, בין היתר, על-פי בקשתו וגם על-פי בקשת חברים אחרים.

קריאה: מכל מקום, הוא היה ער לדברים.

קריאה: רבותיי, ראו, פה בכניסה שאלו אותי: בשביל מה לכנס היום כאן את הכינוס הזה?

קריאה: אם יש חברי כנסת, אם יש כנסת, בשביל מה צריך את הדבר הזה?

קריאה: אמרתי, ואני סבור שזה נכון, שלציבור הזה יש את הכושר והיכולת לעשות את הדברים אולי עם עוצמה גדולה יותר מאשר חברי הכנסת.

קריאה: לנו יש כל מיני צרות צרורות כאן.

קריאה: יש מרות קואליציונית, עוד מעט אסור לחוקק חוקים ויש כל מיני דברים כאלה ואחרים.

קריאה: הצעקה האמיתית שתצא מגרונם של האנשים שיושבים פה, שחשים על בשרם יום יום את המצוקות היא הצעקה האמיתית, ולא צעקה כזאת או אחרת של חבר כנסת שיכול, שמאמין בהכרה, בתפיסת עולמו ובהשקפת עולמו, להביא את הדברים.

קריאה: אני חושב שהמטרה של הדיון הזה היא לזעזע ולטלטל את התקציב הזה כך שסדרי העדיפות ישתנו מקצה לקצה, כך שהנושאים החברתיים יתפסו את המקום שראוי לו.

קריאה: מה שאנחנו לא עושים ומה שלא תעשו אתם יחד איתנו, או אנחנו יחד אתכם, זה פשוט לא ייעשה.

קריאה: ראו, מנסים לבטל חוקים והצליחו בחלק מהמקרים.

קריאה: אפשר לבטל חלק מהחוקים, אפשר להקפיא חלק מהחוקים, אבל אי-אפשר לבטל את כל החוקים החברתיים שהעברנו פה בכנסת.

קריאה: עם כל הביטולים ועם כל ההקפאות, אני סבור שעדיין נשארו מספר חוקים שבאיזשהו מקום עדיין שומרים על פערים עצומים שהולכים וגוברים במדינת ישראל.

קריאה: לצערנו – ואני סבור שכולכם יודעים זאת – אנחנו נמצאים במקום השני או הראשון בסולם, אבל זה לא משנה, גם המקום הראשון וגם המקום השני אינם מכובדים, מבחינת פערי השכר בחברה הישראלית.

קריאה: האם אתם חושבים שמצב זה יכול להישאר הרבה זמן?

קריאה: האם אתם חושבים שזה נכון, שזה ראוי, שזה צודק?

קריאה: האם מישהו יכול לומר שיש פה איזשהו צדק חברתי?

קריאה: לא אמרנו שלא היו פערים ותמיד יהיו פערים, אי-אפשר לצפות שיהיה שיוויון, כמו שכתוב: לא יחדל אביון מן הארץ, אבל פערים שכאלה, שבהם מנכ"ל בנק במדינת ישראל מקבל בחודש ימים משכורת שאדם מן השורה שמשתכר שכר מינימום צריך לעבוד 40 שנה כדי לקבל אותה?

קריאה: אתם שומעים?

קריאה: – מישהו צריך לעבוד 40 שנה כדי לקבל את אותו שכר שמנכ"ל בנק מסויים מקבל.

קריאה: הייתי אומר, שאם הבנק הזה הוא בנק פרטי, אולי זה גס מצידי להתערב.

קריאה: אבל אנחנו במו ידינו, המדינה, מעוגת התקציב שיש לה, ממנה היא צריכה לתת כספים לציבורים האלה והאלה, מעבירה לבנקים בעלות שיפוי מעסיקים עשרות מיליארדי שקלים בעשר השנים האחרונות.

קריאה: מדובר על עשרות מיליארדי שקלים.

קריאה: האם זו חלוקה נכונה?

קריאה: צודקת?

קריאה: למה?

קריאה: כדי שבעלי המניות יילכו עם יותר כסף הביתה, עם יותר רווחים?

קריאה: האם הם רעבים ללחם?

קריאה: הם לא יושבים מדושני עונג?

קריאה: אחרים – לא.

קריאה: בסוף הדברים שלי אתייחס למשרד מסויים שהוא בתחום עבודתי ואראה לכם כמה דברים לא יקרו בשנה הבאה כתוצאה מהדברים הללו.

קריאה: לכן, אני סבור שצריך לשנות את חלוקת העוגה התקציבית ולחלקה באופן אחר.

קריאה: אי-אפשר שאת המשאבים של המדינה, שהם המשאבים של כ-ו-ל-ם, את התשתיות במדינה, שהן תשתיות של כ-ו-ל-ם, את הזכיונות במדינה, שהם זכיונות של כ-ו-ל-ם, ייתנו למספר מצומצם מאד של אנשים.

קריאה: ולא משנה באיזה שם הדבר נעשה, בשם ההפרטה או בשם כזה או אחר.

קריאה: אי-אפשר.

קריאה: זה גם שלי, גם שלך, גם שלו וגם שלה.

קריאה: לכן, זה לא יכול להיות.

קריאה: והמדינה עושה את זה.

קריאה: והממשלות, כל הממשלות – ואני לא מדבר על ממשלה ספציפית – עושות זאת.

קריאה: הן עושות זאת וזה בסדר.

קריאה: זה לא פופוליסטי.

קריאה: מתי זה מתחיל להיות פופוליסטי?

קריאה: – כשמישהו מתחיל להעלות איזשהו חוק חברתי.

קריאה: נכון, מה לעשות, חוקים חברתיים יש להם השלכת רוחב והעלויות שלהם גדולות.

קריאה: העלויות שלהם הן לפעמים בהיקף של מיליארדי שקלים, מיליארד, שני מיליארד, שלושה מיליארד, 100 מיליון, 200 מיליון, ויש כל מיני חוקים.

קריאה: אבל זה יותר פופוליסטי ממה שהמדינה עושה, ממה שהממשלה עושה, כשהיא מחלקת בצורה גרועה את כל המשאבים שיש פה במדינה במקום לחלק אותם לכולם?

קריאה: האם זו חלקה פרטית של מישהו שהוא יכול לתת אותה ככה, לאדם כזה, לאדם אחר, לחברה כזאת, לחברה אחרת?

קריאה: בשם מה?

קריאה: וזה יורד מכל אחד מאיתנו.

קריאה: צריך לדעת את זה.

קריאה: אני בטוח שכולכם תסכימו איתי לכך שאפשר היה לחלק אחרת את עשרות מיליארדי השקלים שעברו בעשור האחרון למעסיקים.

קריאה: ולא שאני אומר שלא צריך זאת.

קריאה: יש מעסיקים שבהחלט היו זקוקים לזה והיו צריכים את זה, אף על פי שבנק ישראל, אדוני שר האוצר, גילה במחקרו האחרון שבעצם זה לא עזר, זאת אומרת שזה לא השיג את המטרה שהיא לייצר יותר מקומות עבודה.

קריאה: זה לא השיג את המטרה.

קריאה: אבל אני סבור עדיין שיש אולי מקומות שצריך לתת להם את זה, כמו למשל בתי המלון היום.

קריאה: זה אינטרס לאומי ממדרגה ראשונה שבתי המלון האלה לא ייסגרו ולא ישמידו אותם מעל פני האדמה.

קריאה: זה נושא שבו אנחנו מצויים היום בצרה.

קריאה: יבואו זמנים טובים ויצטרכו לתפעל את המלונות מחדש.

קריאה: ראו את כלכלת ארצות הברית הגדולה, הכלכלה החופשית, שאין כמוה חופשית, שמאמינה בכלכלה חופשית.

קריאה: כשנפלו מגדלי התאומים, יומיים לאחר מכן ישבו בקונגרס ביחד עם הסנט ופה אחד החליטו להזרים לשוק 150-200 מיליארד דולר.

קריאה: הם הזרימו את הכסף כדי ליצור מקומות עבודה, כדי לא לדרדר את המשק שלהם.

קריאה: יש פעמים שצריכה הממשלה לקום ולעשות מעשה, כדי שהאבטלה פה לא תגאה, כדי שאנשים יקבלו פה שירותי בריאות כמו שצריך.

קריאה: אי-אפשר להתעלם מ-1.8 מיליארד שקל גרעונות של קופת חולים.

קריאה: האוצר יכול לומר שהם בזבזנים.

קריאה: בסדר.

קריאה: התפקיד שלו הוא גם לבדוק שהם לא יהיו בזבזנים ולקצץ להם איפה שצריך.

קריאה: אבל אי-אפשר שכשמגיע איזשהו חוק כמו עידכון מנגנון אוטומטי לסל הבריאות, יבוא האוצר ויכניס הסתייגויות מצחיקות, תסלחו לי, לא רציניות ולא אחראיות.

קריאה: מה מבקש החוק?

קריאה: החוק בסופו של דבר מבקש דבר פשוט מאד, שבמידה שמספר תושבי מדינת ישראל יעלה, בהתאם לכך תעביר הממשלה יותר כסף.

קריאה: החוק מבקש שבמידה וכל שנה יהיו שינויים טכנולוגיים, אזי באחוז מסויים, 2% או 3% - ואני לא רוצה להתווכח כרגע על השאלה מה נכון יותר ומה נכון פחות – הממשלה הזאת תתקצב את המנגנון הזה.

קריאה: אנחנו מוציאים על אישפוז למעלה מ-10 מיליארד שקלים בשנה.

קריאה: האם אפשר להתעלם מזה כשאנחנו באים לעדכן את הדברים?

קריאה: אבל פשוט לא רוצים לשמוע.

קריאה: שלא לדבר על הביטוח הלאומי, שיש שם דברים מעוותים.

קריאה: אני אומר לכם שיש שם דברים מעוותים.

קריאה: כל יום נודע לי יותר ויותר על דברים מעוותים.

קריאה: כדי שתבינו במה מדובר, כדי לזעזע אתכם קצת, אספר לכם שילד שנולד היום ללא גפיים תחתונות לא מוכר כנכה במדינת ישראל.

קריאה: ואני צריך 80 מיליון שקל כדי שהוא יוכר כנכה.

קריאה: צריך לתת לו את זה בזכות.

קריאה: אם אנחנו רוצים לקרוא לעצמנו מדינת רווחה, אם אנחנו רוצים לתקן את עצמנו ולתקן את הראש המעוות שלנו, שהעשירים יילכו עם פחות כסף הביתה.

קריאה: אותם הורים, אותן משפחות, צריכים לטפל בילד הזה.

קריאה: תנו להם לאפשר לו את הדברים המינימליים.

קריאה: הם לא יהיו עשירים מזה.

קריאה: הם עדיין מוציאים יותר כסף על הדברים האלה.

קריאה: אם אנחנו לא רואים את זה – זו בעיה.

קריאה: אומרים לנו היום שיש בעיה של ביטחון.

קריאה: מעניין, כשיש בעיות של ביטחון, מי צריך לשלם עבור זה?

קריאה: – הנכים, החולים, החלשים, המפגרים.

קריאה: כל אלה צריכים לשלם עבור בעיות הביטחון.

קריאה: אבל חס וחלילה שהבנקים, שהמאיון העליון שיש לו ועוד יהיה לו – ועיני לא צרה, שיהיה לו, זה חלק מהכלכלה שלנו – לא ישלמו יותר.

קריאה: למה?

קריאה: - שהם ישלמו יותר, שזה יירד על חשבונם, שהחלק שלהם בעוגה הזאת יהיה הרבה יותר גדול.

קריאה: אי-אפשר לבוא ולומר היום בצוק העתים: תתחשבו, אל תחוקקו, אל תעשו, תבינו את המצב.

קריאה: היה זמן שבו האוצר גבה 15 מיליארד שקלים מעבר לתחזית שלו.

קריאה: 15 מיליארד שקלים הוא גבה מעבר לתחזית והם הגיעו לקופת האוצר כמתנה מהשמיים.

קריאה: כמדומני, זה היה לפני שנה וחצי.

קריאה: אם בימים ההם היה בא האוצר לכנסת ואומר: ראו נא, גביתי 15 מיליארד שקל, יש לי חובות, אני אוהב להחזיר חובות וכדאי שנחזיר חובות כדי שהשם שלנו בעולם יהיה טוב – הייתי מקבל את זה.

קריאה: זה נכון.

קריאה: זה ראוי.

קריאה: אבל הכל צריך להיות פרופורציונאלי.

קריאה: צריכה להיות איזושהי מידתיות.

קריאה: למשל, מתוך 15 מיליארד שקל נחזיר חובות בהיקף של 12 מיליארד שקל, ולגבי 3 מיליארד הנותרים נעביר מהם מיליארד שקל לבריאות, מיליארד שקל לרווחה ומיליארד שקל לחינוך.

קריאה: מה היה רע בזה?

קריאה: מה היה רע בזה?

קריאה: ואז, אם היום היה בא אליי שר האוצר, או ראש הממשלה ואומר לי: רגע, כשהיתה לי אפשרות התייחסתי לכל הנושאים החברתיים, היום אני מבקש שאתה תתחשב – האמינו לי, עם אחריות לאומית רחבה, אני חושב שכל חברי הכנסת כאן היו ניצבים מסביב לשר אוצר כזה, או מסביב לראש ממשלה כזה שהיה מבקש את זה.

קריאה: הם היו מקבלים את הפנייה הזאת.

קריאה: זה נכון, זה צודק.

קריאה: אבל מה אנחנו למדנו?

קריאה: – למדנו בעצם שמה שלא נעשה תמיד לא יהיה, לא יהיה ולא יהיה.

קריאה: אומרים לנו לחכות לימים טובים.

קריאה: לא יכול להיות יום יותר טוב מאותו יום לפני שנה וחצי כשהיו 15 מיליארד שקל בקופת האוצר, ולא העבירו אף לא אגורה שחוקה אחת לנכים ולחולים.

קריאה: יותר מזה, מקשיחים קריטריונים למובטלים.

קריאה: האם מישהו יכול להאשים מובטלים?

קריאה: וזאת מעבר לאלה שמנסים לרמות, שהאחוזים שלהם הם לא בשמיים; אני לא רוצה להתווכח אם זה 20% או 25% או 15%.

קריאה: יש כאלה.

קריאה: יש רשויות חוק, שהן תשפוטנה אותם ותאכופנה את החוק עליהם.

קריאה: אבל להאשים את המובטלים?

קריאה: למה?

קריאה: האם זה הכסף של אבא של מישהו?

קריאה: זה הכסף שכל אחד מכם שילם אותו.

קריאה: הוא שילם פרמיה, כמו שהוא משלם פרמיה בביטוח רכב בידיעה שאם יגנבו לו את הרכב חברת הביטוח תשלם לו.

קריאה: הוא שילם את הכסף הזה ולכן אם הוא מובטל הוא צריך לקבל את הכסף הזה ולא צריך להקשיח את הקריטריונים האלה.

קריאה: כל בן-אדם נורמלי רוצה לעבוד.

קריאה: זו זכותו במדינה כזאת, יהודית ודמוקרטית.

קריאה: זו זכותו לקבל את הזכות האלמנטרית הזאת במקום העבודה.

קריאה: אם המדינה לא יכולה לתת לו עבודה – שתתכבד ותדאג לו לתשלום, לתשלום שהוא שילם אותו.

קריאה: זה לא כסף של המדינה.

קריאה: רבותיי, אני רוצה שתבינו.

קריאה: מנסים להציג את המובטלים כפרזיטים.

קריאה: מנסים להאשים את המובטלים במקום להאשים את האבטלה, וזה לא נכון.

קריאה: מעבר לכך, מבלי לבקר כרגע את עבודת פקידי האוצר, אני סבור שאי-אפשר לקחת את תקציב האוצר כל שנה, להלביש עליו איזשהו מקדם מסויים, להריץ אותו, אם צריך לקצץ פה ושם יקצצו ושלום על ישראל.

קריאה: מישהו באוצר צריך לעשות עבודה רצינית ולעבור על כל סעיף וסעיף.

קריאה: אני סבור שיש הרבה סעיפים שאפילו לא יודעים מה עושים איתם ומה לא עושים איתם, כדאיים או לא כדאיים.

קריאה: אי-אפשר לנהל זאת כך.

קריאה: יש דברים שהם אולי לא רלוונטיים יותר, אבל הם עדיין מתוקצבים.

קריאה: לעומת זאת, יש דברים חשובים שצריך לשנות את ההתייחסות אליהם.

קריאה: לכן, צריך להעביר כסף מסעיפים כאלה לסעיפים אחרים ואם לא עושים את זה התקציב הוא פחות איכותי.

קריאה: יש כסף במערכת, צריך רק למצוא את הכסף.

קריאה: כפי שאמרתי בתחילת דבריי, אני רוצה לציין משהו לגבי משרד החינוך.

קריאה: אני לא מרבה לנסוע לארצות הברית.

קריאה: הפעם האחרונה היתה הפעם השנייה שלי בארצות הברית.

קריאה: מכל מקום, בפעם האחרונה שהייתי בארצות הברית נפגשתי עם הרבה מאד פרופסורים בעניינים אחרים, בנושאי משפט, חוקה, והם העלו על נס את המוח היהודי שיש במדינת ישראל.

קריאה: אבל אני מסתכל על התוצאות של החינוך.

קריאה: 30%-35% מהבוגרים שלנו מקבלים תעודת בגרות.

קריאה: זו תעודת בגרות?

קריאה: זו תעודת עניות שבמדינת ישראל כזה אחוז מקבל תעודת בגרות.

קריאה: איך זה יכול להיות?

קריאה: כל-כך הרבה כספים מושקעים שם ורק אחוז כזה של בוגרים מקבל תעודת בגרות?

קריאה: מישהו צריך לעשות סדר בתוך המערכת הזאת.

קריאה: מישהו צריך לבדוק לאן הולך הכסף.

קריאה: למה הילדים האלה לא מצליחים לעבור את בחינות הבגרות?

קריאה: לפחות 50%-60% מהילדים לא עוברים בגרות, ואלה ילדים עם פוטנציאל.

קריאה: אני אומר לכם: בארץ יש אנשים עם פוטנציאל גבוה.

קריאה: זה פשוט לא ברור.

קריאה: אתייחס עתה למשרד העבודה והרווחה.

קריאה: אני אומר את הדברים האלה כאן לידידי, שר האוצר, כדי שאולי הוא ייתן דעתו לנושא הזה.

קריאה: במשרד העבודה והרווחה, למשל, כתוצאה מהתקציב הנוכחי, ייחסרו 104 מיליון שקלים בכל מה שקשור לצמצום האבטלה.

קריאה: זאת אומרת, שאם אמרנו קודם שהמדינה חייבת לדאוג למקום עבודה לבן-אדם, הרי מתברר שיש שם קיצוץ של 104 מיליון שקלים.

קריאה: אם כך, התוצאה היא ברורה – האבטלה תלך ותגבר.

קריאה: אחר-כך יאשימו את המובטלים, אחר-כך יקשיחו את הקריטריונים כדי שהם לא יקבלו דמי אבטלה.

קריאה: לילדים ונוער בסיכון ולאלימות במשפחה ייחסרו 40 מיליון שקל.

קריאה: רק שלא נעמוד פה או על דוכן הכנסת, נזיל דמעות תנין ונאמר: זו נרצחה, זו נפגעה וזו נרצחה.

קריאה: אין כסף ואין עם מה לטפל בנושא הזה.

קריאה: יש פגיעה במכסות לטיפול במפגרים, נכים ואותיסטים.

קריאה: רבותיי, ייווצר מצב מאד עגום, שחלק מהנכים יקבלו את השירותים שהם זכאים להם וחלק לא יקבלו אותם.

קריאה: חסרים 25 מיליון שקלים.

קריאה: לטיפול בעבריינות ובהתמכרויות ייחסרו גם כן 13 מיליון שקלים.

קריאה: יש מחסור בעובדים סוציאליים, בעובדי טיפול ברשויות.

קריאה: מדובר על מחסור בהיקף של כ-700 משרות.

קריאה: לתחום הזה ייחסרו עוד 76 מיליון שקל.

קריאה: יש עוד נושא שקוצץ והוא תיגבור שירותי הביטחון, שנניח שזה פחות חשוב היום.

קריאה: אני יכול להתעלם מ-20 מיליון השקלים הללו.

קריאה: אבל, אדוני יושב-ראש הכנסת, תקשיב, חוקים בנושא עבודה ורווחה יהיו ללא מימון.

קריאה: כל הזמן מדברים על עליונות שלטון החוק ומבקשים שהחוק הזה יחול על כולנו.

קריאה: בזה שהממשלה לא מתקצבת חוקים שהכנסת הזאת חוקקה ב-70 מיליון שקל, היא הופכת להיות לעבריינית.

קריאה: היא עבריינית לכל דבר ועניין.

קריאה: היא יכולה לקצץ מדבר אחר ובלבד שהיא לא תהיה עבריינית.

קריאה: היא יכולה גם לנסות לבטל, להקפיא, זה בסדר.

קריאה: אבל ייחסרו 70 מיליון שקלים כדי לממן את החוקים בנושאי עבודה ורווחה.

קריאה: נושא נוסף – פיתוח ובינוי תשתיות.

קריאה: זה גם נושא חשוב.

קריאה: לנושא זה יחסרו 50 מיליון שקל.

קריאה: גם לשידרוג מערכות ומיכון יחסר כסף.

קריאה: זה לא בסדר, אבל אפשר יהיה לחיות עם זה ובצוק העתים אפשר להתחשב בדברים הללו.

קריאה: רבותיי, לגבי כל הנושאים הללו, הקשורים לחינוך, אבטלה, רווחה ובריאות, אי-אפשר שלא לומר שבסופו של דבר מי שמשלם את המחיר אלה האזרחים שנמצאים בשורות התחתונות.

קריאה: תמיד זה יגיע ויתנקז אל השכבה הזאת של האנשים.

קריאה: אשר על כן, מוריי ורבותיי, אני רוצה לומר לסיום שאני אישית, כיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, ואני בטוח שגם חלק גדול מחבריי חברי הכנסת, לא ניתן את ידינו להפוך את המדינה שבה אנחנו חיים למדינה שבה חוקי הג'ונגל שולטים, שרק החזק שורד והחלש יכול שייכחד.

קריאה: תודה רבה.

זוהיר בעלול: תודה לחבר הכנסת טל.

זוהיר בעלול: אני רוצה לבשר חגיגית, חבר הכנסת טל, שההסתדרות יכולה לצאת לגימלאות בעקבות הנאום חוצב הלהבות שלך.

זוהיר בעלול: דיברת גם על המוח היהודי.

זוהיר בעלול: עכשיו אני מבין למה מוסר התשלומים שלנו ממש גואה בתקופה האחרונה ומככב במקומות הראשונים בעולם.

זוהיר בעלול: אני תמה כאשר אני שומע חברי כנסת מדברים על סוציאליזם, או על תקציב חברתי, ולא מצליחים לשנות את הגזירות.

זוהיר בעלול: רק אז אני תוהה האם באמת שבעל המאה הוא אכן בעל הדעה.

זוהיר בעלול: לכן, המאיון העליון אולי לפעמים מתווה את הדרך, לצערנו הרב.

זוהיר בעלול: עכשיו אני רוצה להזמין את ד"ר יוסי דהן, יושב-ראש מרכז אדווה.

תמר גוז'נסקי: ביקשתי סליחה מיוסי דהן.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להתנצל בפני כל המשתתפים.

תמר גוז'נסקי: בשעה אחת אני צריכה לנהל ישיבה וגם חברת הכנסת יעל דיין צריכה לנהל ישיבה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו נצטרך לצאת מוקדם.

תמר גוז'נסקי: יש לי רק בקשה אחת, שבמסמך הזה תכניסו נקודה על ילדים.

תמר גוז'נסקי: שכחתם את הנקודה הזאת.

תמר גוז'נסקי: בחוץ יהיה מונח מסמך על ילדים.

תמר גוז'נסקי: מי שירצה יוכל לקחת אותו.

תמר גוז'נסקי: תודה.

ד"ר יוסי דהן: שלום לכולם.

ד"ר יוסי דהן: כבוד שר האוצר, כבוד חברות וחברי הכנסת, זוהיר בעלול, קהל נכבד.

ד"ר יוסי דהן: אני רוצה לרדת טיפה לרמה הפוליטית, לרמה היום-יומית.

ד"ר יוסי דהן: אציג בפניכם ידיעה עיתונאית קטנה, האומרת כדלקמן: "חוק יסוד: זכויות חברתיות יוקפא".

ד"ר יוסי דהן: התבשל איזה "דיל".

ד"ר יוסי דהן: לא ברור בין מי למי.

ד"ר יוסי דהן: לא ברור מה התמורה.

ד"ר יוסי דהן: זה יתברר בהמשך.

ד"ר יוסי דהן: חוק יסוד: זכויות חברתיות אמור לדאוג לזכות לחינוך, לזכות לבריאות, לזכות לדיור, שהן זכויות אדם בסיסיות שנמצאות באמנת זכויות האדם של האו"ם, באמנות חברתיות.

ד"ר יוסי דהן: זה דבר גדול.

ד"ר יוסי דהן: חברי הכנסת כאן, היו צריכים להצביע בעד החוק הזה.

ד"ר יוסי דהן: החוק הזה, שמשקף פשוט את כללי המסגרת של חברה צודקת והוגנת, לא יהיה.

ד"ר יוסי דהן: יש לנו, כמובן, חוקי יסוד, כמו חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו וחוק יסוד: חופש העיסוק.

ד"ר יוסי דהן: הם דואגים, למשל, לבעלי הקניין.

ד"ר יוסי דהן: יש בחוק היסוד סעיף ששומר על הקניין של האזרחים.

ד"ר יוסי דהן: למי שיש הרבה יותר קניין השמירה עליו היא הרבה יותר חזקה, כנראה.

ד"ר יוסי דהן: יש חוק יסוד: חופש העיסוק, שעובד בעיקר לטובת המעסיקים.

ד"ר יוסי דהן: אולם חוק היסוד החשוב הזה, חוק יסוד: זכויות חברתיות, פשוט לא נכנס.

ד"ר יוסי דהן: כבר שבע שנים אנחנו עולים לכאן מדי שנה כדי להסתכל בפרטים של אי הצדק, למפות את העוול, לראות מה הן האותיות הקטנות של המצוקה, של אי השיוויון, ואנחנו מנסים להצביע על הדברים האלה, להצביע ברטוריקה כפי שחלק מהדוברים הקודמים הצביעו על הדברים.

ד"ר יוסי דהן: צריך להשקיע בחינוך.

ד"ר יוסי דהן: בוודאי שצריך להשקיע בחינוך.

ד"ר יוסי דהן: ולכן, אנחנו נקצץ בחינוך.

ד"ר יוסי דהן: צריך לדאוג לאבטלה, ולכן אנחנו נרדוף אחרי המובטלים.

ד"ר יוסי דהן: צריך לדאוג לחלשים, ולכן אנחנו נקצץ בגימלאות של אבטחת הכנסה.

ד"ר יוסי דהן: צריך "לטפל" בבעיית העובדים הזרים ולכן נגרש אותם במקום לדאוג לכך שישולם להם שכר מינימום כמו שקבוע בחוק, למשל.

ד"ר יוסי דהן: אלה הן מספר דוגמאות ולאחר מכן ד"ר שלמה סבירסקי יפרט.

ד"ר יוסי דהן: אני חושב שהקהל הזה, החברה האזרחית בכלל והארגונים החשובים שנמצאים כאן, הגענו לשלב חדש.

ד"ר יוסי דהן: אני חושב שהגענו לשלב הפעולה.

ד"ר יוסי דהן: אנחנו יודעים בדיוק מה העוול.

ד"ר יוסי דהן: ברור לנו מה צריך להיות.

ד"ר יוסי דהן: אני חושב שצריך לקום פה איזה כוח דמוקרטי, משמעותי, שפחות יכריח גם את חברי הכנסת באופן דמוקרטי לעשות את מה שצריך לעשות, כדי לקיים פה חברה צודקת והוגנת, שלא משאירה את החלשים בשוליים.

זוהיר בעלול: רשות הדיבור לד"ר שלמה סבירסקי ממרכז אדווה, שידבר על תקציב המדינה לשנת 2002 וסדר היום החברתי.

זוהיר בעלול: נדמה לי שדבריו יהוו את המבוא שאני מניח שיתנהל בינך, אדוני שר האוצר, לבין נציגי הגופים החברתיים.

ד"ר שלמה סבירסקי: אדוני שר האוצר, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, שמארח אותנו בקביעות, חברי וחברות כנסת, נציגים ונציגות של עשרות ארגונים חברתיים.

ד"ר שלמה סבירסקי: הבטחתי לשר האוצר, שדחוק בזמן, ואנחנו קצת התאחרנו בגלל סידורי הביטחון בכניסה, לקצר בדבריי מאד ואעשה זאת.

ד"ר שלמה סבירסקי: אני רוצה לעמוד על שלוש נקודות, שלדעתי ראויות לדיון ולחשיבה מחדש בכל מה שנוגע לתקציב המדינה.

ד"ר שלמה סבירסקי: נקודה ראשונה נוגעת למוקד הדיון השנה על תקציב המדינה.

ד"ר שלמה סבירסקי: תקציב המדינה לשנה זו בכללותו, 95% ממנו, זהה לחלוטין לתקציב השנה שעברה.

ד"ר שלמה סבירסקי: ההבדל הוא בתוספת.

ד"ר שלמה סבירסקי: התוספת היא תוספת לביטחון.

ד"ר שלמה סבירסקי: מה שחשוב כאן הוא איך ממומנת התוספת הזאת.

ד"ר שלמה סבירסקי: לדעתי, הדרך שבה הוחלט לממן את התוספת משקפת את האידיאולוגיות הניאו-ליברליות ואת האידיאולוגיות הלא שיוויוניות שאיפיינו את מדיניות התקציב שלנו לפחות מאז 1985.

ד"ר שלמה סבירסקי: התוספת לביטחון באה על חשבון המשרדים החברתיים.

ד"ר שלמה סבירסקי: אני רוצה לפרט רק דבר אחד לגבי המשמעות המעשית של הפגיעה בשירותים החברתיים.

ד"ר שלמה סבירסקי: אם תרצו – זו פגיעה בציבור ענק, במחצית מהאוכלוסיה בישראל, ציבור הנשים.

ד"ר שלמה סבירסקי: מדוע?

ד"ר שלמה סבירסקי: מחצית מהנשים שמועסקות עובדות בשירותי המדינה.

ד"ר שלמה סבירסקי: בשירותי המדינה הנשים מהוות את עמוד התווך.

ד"ר שלמה סבירסקי: שני-שלישים מעובדי שירות המדינה הן נשים.

ד"ר שלמה סבירסקי: כאשר פוגעים בתקציבים חברתיים שנה אחר שנה – ואני מציע לזכור את זה – על מה אנחנו מדברים?

ד"ר שלמה סבירסקי: על פגיעה מעשית בציבור גדול.

ד"ר שלמה סבירסקי: כאשר אנחנו מדברים על שיוויון בין גברים ונשים, הנה, הדבר הזה של אי השיוויון בין נשים וגברים מתרחש עכשיו, מתרחש לנגד עינינו.

ד"ר שלמה סבירסקי: אם התקציב הזה עובר, פירושו קיבוע נוסף של אי השיוויון בין גברים לנשים.

ד"ר שלמה סבירסקי: זו נקודה ראשונה.

ד"ר שלמה סבירסקי: נקודה שנייה נוגעת להליך שהוא מעבר לתקציב על מרכיביו הספציפיים.

ד"ר שלמה סבירסקי: הנקודה השנייה נוגעת למעמד של משרד האוצר, יותר נכון של אגף התקציבים באוצר, מול הגוף הזה, מול הכנסת שבתוכה אנחנו יושבים.

ד"ר שלמה סבירסקי: לא כל-כך הרבה אנשים שמו לב לזה.

ד"ר שלמה סבירסקי: אבל בצמוד להצעת חוק התקציב והצעת חוק ההסדרים הופיעו השנה שני עמודים קצרים המתייחסים לתיקון לחוק יסוד: משק המדינה, שלפיו כל הצעה בעתיד שכרוכה בהוצאה תקציבית, כל הצעה של חברי כנסת וחברות כנסת, תזדקק לרוב של 61, זאת אומרת לרוב מיוחס.

ד"ר שלמה סבירסקי: גם כדי לשנות את עצם השינוי בחוק הזה יהיה צורך ברוב של 61 חברי כנסת.

ד"ר שלמה סבירסקי: זה אומר שחברי הכנסת מנוטרלים מכל חקיקה שיש לה משמעות תקציבית.

ד"ר שלמה סבירסקי: עכשיו, שימו לב למה שקרה ב-15 השנים האחרונות, 15 השנים של אידיאולוגיה ניאו-ליברלית בעיצוב התקציב.

ד"ר שלמה סבירסקי: מה שקרה הוא שהאיזון הצודק בא באמצעות מה שקרוי חקיקה פרטית ומה שאנשי האוצר אוהבים לקרוא לו חקיקה פופוליסטית.

ד"ר שלמה סבירסקי: כמה מהחוקים היותר מזהירים שלנו, חוק יום לימודים ארוך, חוק חינוך חובה לילדים מגיל 3 ואילך, חוק הדיור הציבורי – כל אלה באו באמצעות הכנסת.

קריאה: גם חוק שכר מינימום.

ד"ר שלמה סבירסקי: חוק שכר מינימום וחוקים רבים אחרים.

ד"ר שלמה סבירסקי: סליחה אם לא מניתי את הכל.

ד"ר שלמה סבירסקי: מרגע שזה נפסק השליטה האבסולוטית עוברת למשרד האוצר.

ד"ר שלמה סבירסקי: משרד האוצר השנה הגדיל לעשות.

ד"ר שלמה סבירסקי: למעשה משרד האוצר קובע בפועל את המדיניות החברתית בארץ.

ד"ר שלמה סבירסקי: שימו לב, תקציב משרד החינוך נקבע השנה לחלוטין במשרד האוצר.

ד"ר שלמה סבירסקי: משרד החינוך לא היה מעורב בזה.

ד"ר שלמה סבירסקי: חוזה לשלוש שנים על עלות סל שירותי הבריאות, שנחתם בין שר האוצר לשר הבריאות, קובע לשלוש השנים הבאות את מדיניות הבריאות.

ד"ר שלמה סבירסקי: אנחנו עדים שנה אחר שנה לניסיונות להשתלט על הביטוח הלאומי, למשל – אם כי השנה זה לא הופיע, זה הופיע בשנה שעברה – איחוד הגבייה בין מס הכנסה לדמי ביטוח לאומי.

ד"ר שלמה סבירסקי: זה דבר שצריך להדליק אצלנו נורה אדומה חזקה מאד.

ד"ר שלמה סבירסקי: עכשיו, ראו, יש צורך בוודאי באיזשהו גוף תכנון לאומי שיקבע מה אנחנו רוצים שיהיה פה בעוד 20 שנה, או בעוד 40 שנה.

ד"ר שלמה סבירסקי: האוצר הוא לא הגוף הזה.

ד"ר שלמה סבירסקי: אגף התקציבים הוא לא הגוף הזה.

ד"ר שלמה סבירסקי: זאת מסיבה אחת פשוטה: כאשר יהיה גוף שכזה הדיונים שלו צריכים להיות פתוחים ושקופים לקהל, ואנחנו צריכים להשתתף בדיון הזה.

ד"ר שלמה סבירסקי: אגף התקציבים סגור ומסוגר ולא שקוף.

ד"ר שלמה סבירסקי: אם הוא קובע את המדיניות באופן מוחלט – אוי ואבוי לנו.

ד"ר שלמה סבירסקי: נקודה שלישית ואחרונה – איך מממנים את התוספת לביטחון?

ד"ר שלמה סבירסקי: אני חושב שהדרך שנבחרה היא דרך שלא עומדת בערכים הבסיסיים של חברה דמוקרטית ושיוויונית, קרי: לפגוע בשירותים החברתיים.

ד"ר שלמה סבירסקי: יש דרכים אחרות.

ד"ר שלמה סבירסקי: אנחנו הצענו עוד לפני חודש וחצי דרך פשוטה: קיצוץ בשכר הבכירים במנגנון המדינה.

ד"ר שלמה סבירסקי: אני רוצה לסבר את האוזן.

ד"ר שלמה סבירסקי: תקציב השכר שהמדינה משלמת באופן ישיר עומד על כ-45 מיליארד שקלים.

ד"ר שלמה סבירסקי: אתם יכולים להיות סמוכים ובטוחים שלפחות מחצית מהסכום הזה הולך לבעלי משכורות גבוהות מאד, אני מתכוון למשכורות מ-20,000 שקל ומעלה.

ד"ר שלמה סבירסקי: שר האוצר הציע – ואני מברך אותו על כך – הקפאת השכר של הבכירים.

ד"ר שלמה סבירסקי: גם זה צעד מבורך, אבל אני חושב שהוא בוודאי לא מספיק.

ד"ר שלמה סבירסקי: עכשיו, שימו לב למה שקרה.

ד"ר שלמה סבירסקי: מרגע ששר האוצר הציע הקפאה קמו כל מיני גופים, כל מיני משפטנים ואמרו: אי-אפשר לעשות את זה, זה פוגע בחוזה עבודה, השכר של חברי הכנסת צמוד – ואל תשאלו אותי איך הכל צמוד – ולכן אי-אפשר לפגוע בזה.

ד"ר שלמה סבירסקי: אני רוצה לומר לכם את המשמעות של הקיצוץ.

ד"ר שלמה סבירסקי: אני מציע קיצוץ של 10%.

ד"ר שלמה סבירסקי: מה זה 10% משכר של 30,000 שקל?

ד"ר שלמה סבירסקי: – זה 3,000 שקל.

ד"ר שלמה סבירסקי: נכון?

ד"ר שלמה סבירסקי: עכשיו, אדם שיש לו משכורת של 30,000 שקל ויקצצו לו מזה 10% יקבל 27,000 שקלים.

ד"ר שלמה סבירסקי: ההפרש של 3,000 שקלים זה השכר שמקבלים בפועל 40% מן השכירים בישראל.

ד"ר שלמה סבירסקי: לכן, אנחנו לא מדברים על דבר שהוא בשמיים.

ד"ר שלמה סבירסקי: אנחנו מדברים על דבר שיראה שלממשלה – ועוד מעט גם אחזור לכנסת – יש איזשהו דו-שיח עם החברה שלנו.

ד"ר שלמה סבירסקי: אי-אפשר לעשות זאת מבחינה חוקית.

ד"ר שלמה סבירסקי: זה פוגע בחוזים.

ד"ר שלמה סבירסקי: זה פוגע בחוקים.

ד"ר שלמה סבירסקי: צריך חקיקה.

ד"ר שלמה סבירסקי: צריך להביא זאת למליאת הכנסת.

ד"ר שלמה סבירסקי: בבקשה, תפתחו את החוברת שלנו "מבט על התקציב 2002".

ד"ר שלמה סבירסקי: יש שם שלושה עמודים, שיש בהם פירוט של החוקים שיובאו למליאת הכנסת.

ד"ר שלמה סבירסקי: מדובר בפגיעה במקבלי הבטחת הכנסה, מדובר בפגיעה כזאת ובפגיעה אחרת.

ד"ר שלמה סבירסקי: את כל זה אפשר לעשות.

ד"ר שלמה סבירסקי: אבל מסתבר שדבר אחד אי-אפשר לעשות והוא פגיעה בשכר של הבכירים.

ד"ר שלמה סבירסקי: אני קורא לממשלה ואני קורא גם לחברי הכנסת, תתעלו על עצמכם, תיצרו קשר עם הציבור בארץ ותלכו על מהלך כזה שישדר שהמנגנון השלטוני שלנו מחובר אל אוכלוסיית המדינה.

ד"ר שלמה סבירסקי: תודה.

זוהיר בעלול: אני לא בטוח שקיצוץ השכר לבכירים יילך, כי אינני זוכר מהשנים האחרונות מקרים כאלה שקיצצו בשכר של הבכירים, למרות שלא על זה אנחנו יכולים עדיין להטיל את יהבנו כשמדובר על השיוויון החברתי המיוחל.

זוהיר בעלול: על כל פנים, זה הזמן להזמין את שר האוצר, מר סילבן שלום.

זוהיר בעלול: בבקשה.

סילבן שלום: צהריים טוב לכולם.

סילבן שלום: כשאני נמצא כאן אני כל פעם שואל את עצמי: האם זה באמת אנחנו?

סילבן שלום: אני שואל את עצמי עוד שאלה: כל בוקר אתה פותח את כל העיתונים ומוצא שמאשימים אותי בכך שאני הלכתי לתקציב "יש לי", שהגדלתי את הגרעון בצורה משמעותית, שאני הולך על שיעור צמיחה מאד גבוה כדי לא לקצץ בתקציב, ובעצם מגדיל את התקציב במיליארדים רבים.

סילבן שלום: ולמען מה?

סילבן שלום: – כדי לממן תשלומי העברה ותמיכות.

סילבן שלום: כשאתה בא לפה אתה שומע בדיוק הפוך: הכל אנטי-חברתי, הכל לא חברתי.

סילבן שלום: אז לא יכול להיות, הרי מישהו חייב להיות צודק: או אתם, או אלה שכותבים מימין, ימין שמרני כלכלי, שכל יום כותבים את הדברים האלה בכל מדורי הכלכלה, ואם הם צודקים אז אתם לא צודקים, או להיפך.

סילבן שלום: אבל לא יכול להיות שגם הם צודקים וגם אתם צודקים.

סילבן שלום: זה הרי בלתי-אפשרי.

קריאה: - - -

סילבן שלום: אם את רוצה לעשות פרובוקציות – זה לא יילך.

זוהיר בעלול: לא יתקיים כאן דיאלוג בין השר לביניכם.

זוהיר בעלול: אנחנו חייבים לתת לו להשלים את דבריו.

זוהיר בעלול: גם אם מועלות שאלות רטוריות אנחנו לא נשיב.

זוהיר בעלול: בסיום דבריו אתן לך לדבר.

סילבן שלום: אני הרי באתי לכאן מתוך בחירה.

סילבן שלום: אף אחד לא כפה זאת עליי.

סילבן שלום: אבל אני גם לא כפיתי על אף אחד לשמוע את הדברים.

סילבן שלום: מי שלא רוצה לשמוע את הדברים מוזמן לא לשמוע אותם.

סילבן שלום: אני באתי לפה מתוך זה שרציתי לבוא לפה.

סילבן שלום: תאמינו לי, באתי לפה אחרי לילה שלם ללא שינה שישבתי עם ההסתדרות.

סילבן שלום: החלטתי בכל מקרה לבוא לכאן, כי זה חשוב לי.

סילבן שלום: ישבנו בתל-אביב כל הלילה ללא דקה של שינה עד עכשיו וחשבתי שאני רוצה לבוא כי אני רוצה לומר את הדברים, כי אני חושב שהפורום הזה הוא פורום חשוב.

סילבן שלום: לכן, אני פה.

סילבן שלום: המהלך הראשון שהייתי צריך לעשות כאשר באתי לתקציב היה להעביר את תקציב המדינה לשנת 2001, שאושר על-ידי הממשלה הקודמת.

סילבן שלום: הוא בעצם הוגש על-ידי הממשלה הקודמת, לא על-ידי הממשלה שלי.

סילבן שלום: שרים רבים ביקשו לפתוח אותו ולעשות בו שינויים ואני העברתי אותו כמות שהוא.

סילבן שלום: בתקציב הזה לא היה שום דבר שקשור לביטחון, כי הוא הוגש בספטמבר 2000 לכנסת, לפני האינתיפאדה, ולא היה בו זכר לעניין הזה.

סילבן שלום: אבל מה לעשות שהוצאות הביטחון ב-2000 היו הרבה יותר גבוהות מהמתוכנן?

סילבן שלום: והיה צריך לעשות העברה לביטחון.

סילבן שלום: יכולתי לעשות זאת בשלושה אופנים: האחד – להגדיל את התקציב, שהוא יהיה עוד יותר גדול.

סילבן שלום: זו אפשרות שכמובן היתה מגדילה את הגרעון בצורה מאד משמעותית ומסוכנת, ותיכף אתייחס לזה.

סילבן שלום: אפשרות שנייה היא להטיל מסים על הציבור, כפי שמייעצים לי כל היום.

סילבן שלום: אתם הרי שומעים את השרים: להטיל מסים, להטיל מסים, להטיל מסים, כדי לממן את המלחמה.

סילבן שלום: אפשרות שלישית היא לנסות לעשות הסטת משאבים.

סילבן שלום: אני חשבתי שהאפשרות השלישית היא האפשרות הנכונה.

סילבן שלום: בשנה הזאת של תקציב 2001 שיעור הצמיחה שנחזה בתקציב היה 4.5%.

סילבן שלום: הצמיחה תהיה אולי חצי אחוז.

סילבן שלום: זה דבר שגורם לנו הפסד הכנסות של 5 מיליארד שקלים וזה מגדיל את הגרעון בצורה משמעותית.

סילבן שלום: מה אמרו לי כולם?

סילבן שלום: תקצץ מול הירידה בהכנסות, הרי חייבים לשמור את הגרעון, כי אם הגרעון יתרחב מה יקרה לנו?

סילבן שלום: ופה, חבר הכנסת דוד טל, אני רוצה להסביר לך למה אתה לא צודק מבחינה כלכלית.

סילבן שלום: אמרת שבשנת 2000 היה עודף תקציבי והיה צריך לתת אותו לבריאות ולדברים אחרים.

סילבן שלום: זה בדיוק ה-CATCH שבעניין, כי אם בשנת 2000 היה עודף תקציב והיה צריך להגדיל בו את ההוצאה, זאת אומרת היה עודף הכנסות בגלל מסים, הרי שבשנת 2001, כשיש מחסור בהכנסות ממסים, צריך לקצץ.

סילבן שלום: הרי לא אי-אפשר להחזיק את המקל בשני הקצוות.

קריאה: צודק, צודק.

קריאה: הייתי אז מבין אותך.

סילבן שלום: יפה.

סילבן שלום: אבל כלכלית זה לא נכון גם כאן וגם כאן.

סילבן שלום: אסביר למה.

קריאה: אני לא כלכלן.

סילבן שלום: במקרה אני כלכלן ואסביר.

סילבן שלום: כאשר יש עודף בהכנסות הוא אמור ללכת להקטנת החוב, כי כאשר יש ירידה בהכנסות ממה היא נובעת?

סילבן שלום: היא נובעת מזה שגובי המסים פתאום לא טובים?

סילבן שלום: לא, הירידה בהכנסות נובעת מזה שיש מיתון, האטה, אבטלה, ולכן גובים פחות.

סילבן שלום: האם בשנה כזאת צריך לקצץ ועוד יותר להגביר את המיתון ואת ההאטה?

סילבן שלום: – לא בבית ספרי.

סילבן שלום: ומאז שהחלטתי את ההחלטה הזאת אתם רואים מה קורה בכל העיתונות הכלכלית.

סילבן שלום: אתם רואים מה קורה.

סילבן שלום: כותבים: איך העזתי לא לשמור על ה-1.75 ולא לקצץ?

סילבן שלום: עכשיו הגענו לתקציב 2002.

סילבן שלום: לפי מה שהיה צריך להיות בחוק מדינה הגרעון ב-2002 היה צריך להיות 1.5%.

סילבן שלום: החלטה ראשונה שקיבלתי היתה להגדיל את הגרעון לשני אחוזים וארבע עשיריות.

סילבן שלום: קרי: מיליארדים נוספים.

סילבן שלום: ועל מה חטפתי?

סילבן שלום: וכמה חטפתי?

סילבן שלום: ועד היום אני חוטף

קריאות: מה קורה עם חוק סילבן?

סילבן שלום: אעבור עכשיו לעניין תחזית הצמיחה.

סילבן שלום: כל מי שאומר שיש להקטין את תחזית הצמיחה מ-4% ל-2%, למשל, לא מבין שזה עוד מיליארדים של קיצוץ.

סילבן שלום: פשוט כולם אומרים: לקצץ, להקטין את תחזית הצמיחה.

קריאה: מה עם חוק סילבן?

קריאה: אתה לא עונה.

סילבן שלום: אם היה לנו מצב שהיינו צריכים עכשיו – ואת זה כדאי שתדעו, כי אף אחד לא מבין את זה פשוט –

קריאות: 1,700 שקל....

סילבן שלום: אם היינו צריכים ללכת למצב של 1.5% גרעון בתקציב - - -

קריאה: אתה לא מתייחס בכלל.

קריאה: תדבר על חוק סילבן.

זוהיר בעלול: חברים, לא יכול להיות מצב שאתם תפוצצו את הדיון הזה.

זוהיר בעלול: זה לא עוזר לכם.

זוהיר בעלול: לא יכול מצב כזה.

קריאות: - - -

זוהיר בעלול: במה שאתם עושים אתם לא נותנים אפשרות להשמיע את קולכם.

זוהיר בעלול: תנו לנו הפוגה של כמה דקות.

זוהיר בעלול: תנו לנו אפשרות להמשיך את הנאום של השר.

זוהיר בעלול: בבקשה.

קריאה: הוא לא עונה לנו.

זוהיר בעלול: אתה פוגע בתדמית שלך אם אתה ממשיך לדבר.

זוהיר בעלול: תן לו לסיים את דבריו.

זוהיר בעלול: בבקשה.

קריאה: תדבר על ה-1,700 שקל.

קריאה: תדבר על חוק סילבן.

זוהיר בעלול: אני עושה עוד ניסיון אחד.

דוד טל: רבותיי, שר האוצר הוא אורח שלנו.

דוד טל: שמעתם את האחרים בשקט, שימעו גם אותו בשקט.

דוד טל: לאחר מכן תדברו אתם.

זוהיר בעלול: אחר-כך תהיה לכם אפשרות לשאול שאלות.

זוהיר בעלול: אני עושה עוד ניסיון אחד.

קריאה: הוא מתעלם מאיתנו.

קריאה: הוא פשוט מתעלם מאיתנו.

זוהיר בעלול: אבל לא יכול להיות שאתה תפוצץ את הדיון.

זוהיר בעלול: תן לשר האוצר להשלים את דבריו.

קריאה: אין מה לעשות, יש רעבים במדינה.

קריאה: רבותיי, אתם אחד מעשרות ארגונים שמיוצגים כאן.

קריאה: אתם לא יכולים להשתלט על הכל.

קריאה: יש פה עשרות ארגונים שבאו ויש להם דברים לגיטימיים לומר.

קריאה: לכן, בבקשה, תשמרו על השקט.

סילבן שלום: אני מודה לך ואני באמת מקווה שהם ישמרו על השקט, כי המטרה שלי היא להעביר את המסר האמיתי של מה בדיוק קורה בתקציב.

סילבן שלום: אם הייתי מחליט ללכת בתוואי הפחתת הגרעון, קובע את הגרעון על 1.5% ומעמיד את תחזית הצמיחה כמו שאומרים עכשיו על 2% - היינו צריכים לקצץ עוד כמעט 9-10 מיליארד שקלים.

סילבן שלום: זה צריך להיות ברור לאנשים.

סילבן שלום: וכל יום מה אני מקבל?

סילבן שלום: – שצריכים לקצץ בתקציב בין 6 ל-10 מיליארד שקלים.

סילבן שלום: הרי זה לא ייתכן שבפורום הזה כאן אשמע את הדברים.

סילבן שלום: הרי אני שומע אותם במקומות אחרים, שבהם אומרים לי: מה פתאום?

סילבן שלום: היית צריך להקטין את הגרעון ל-1.5%, להגדיל את הצמיחה ולקצץ מיליארדים.

סילבן שלום: ואני לא עושה את זה, כי אני מאמין בדברים אחרים.

סילבן שלום: היינו צריכים לבוא ולהחליט מה יהיה הקטר שיניע את המשק בשנת 2002, במצוקה הנוראית שאנחנו נמצאים בה.

סילבן שלום: הרי יש מיתון בעולם, אבל זה לא מעניין.

סילבן שלום: הרי כשארצות הברית משתעלת אצלנו יש דלקת ריאות.

סילבן שלום: מה אפשר לעשות?

סילבן שלום: באירופה יש מיתון.

סילבן שלום: ה"היי טק", שהוביל את כל הצמיחה בשנת 2000, קרס לחלוטין.

סילבן שלום: ישנו עניין הנאסד"ק.

סילבן שלום: לנו יש מצב ביטחוני שמחייב העברה של מיליארדים לביטחון.

סילבן שלום: זה לא יעזור.

סילבן שלום: רק תקציב הביטחון, תקציב הצבא, הוא בהיקף של 42 מיליארד שקל פלוס, וזה לפני מה שעשינו ב-2001, ולפני ההעברה עכשיו של עוד 2 מיליארד ו-750 מיליון שקל.

סילבן שלום: הרבה פעמים אני משתעשע באיזה חלום.

סילבן שלום: אם היו 10 מיליארד שקל שאפשר היה לקחת אותם ולהעבירם לדברים אזרחיים – המדינה הזאת היתה גן עדן, גן עדן עלי אדמות.

סילבן שלום: אבל יש מצב שהוא מצב נתון והמצב הנתון הזה מחייב את הכספים לביטחון.

סילבן שלום: אבל באו רבים ואמרו לי: תשמע, אין מה לעשות, אנחנו הרי מדינה קטנה, אנחנו משק קטן, למשק הקטן הזה אין הרי מה לעשות, כשיש מיתון בעולם הוא צריך להיות בשקט.

סילבן שלום: לכן, איך אומרים?

סילבן שלום: – תיקח אוויר, תצלול מתחת למים, כאשר העולם יתרחב ויתפתח תצוץ בחזרה למעלה ותתחיל לנשום.

סילבן שלום: אמרתי: לא בבית ספרי.

סילבן שלום: בשנה הזאת, למרות המצב הזה, אני רוצה לעשות, אני כמשרד האוצר, ולהתחיל להשקיע בדברים שהם מקדמי צמיחה.

סילבן שלום: לכן, אני מגדיל את הגרעון.

סילבן שלום: הכוונה היא להגדיל את ההיקף של ההשקעות בצורה פשוט מדהימה.

סילבן שלום: היקף ההשקעות בתשתיות השנה הוא סכום ללא תקדים; 8 מיליארד שקלים.

סילבן שלום: זה דבר שלא היה מאז ומעולם.

סילבן שלום: למה זה נועד?

סילבן שלום: מה זה תשתיות?

סילבן שלום: זו לא סתם איזו מילה.

סילבן שלום: זה לקרב את הפריפריה למרכז.

סילבן שלום: כשאתה בודק את נתוני האבטלה – הנתון הוא פשוט מדהים.

סילבן שלום: בחולון יש 3.5% אבטלה.

סילבן שלום: בבת-ים יש 3.8% אבטלה.

סילבן שלום: אם אתה הולך עוד קצת דרומה לראשון לציון האבטלה היא 4%.

סילבן שלום: אם אתה הולך לרמלה – היקף האבטלה הוא 4.5%.

סילבן שלום: דרך אגב, אף אחד משיעורי האבטלה האלה לא נחשב כשיעור אבטלה, כי זו תעסוקה מלאה.

סילבן שלום: אבל ככל שאתה הולך יותר דרומה שיעור האבטלה גדל, גדל וגדל.

סילבן שלום: מקומות עבודה יש במרכז הארץ, אבל הנגישות להגיע אליהם היא בלתי-אפשרית.

סילבן שלום: לכן, כשאני אומר שיש לקרב את הפריפריה למרכז, פירושו שאנשים יוכלו לנסוע בצורה מהירה, בצורה בטוחה, אם זה ברכבת ואם זה בכבישים, כדי שתהיה להם אפשרות לקבל את העבודה.

סילבן שלום: ההשקעות האלה בתשתיות אמורות גם לייצר צמיחה.

סילבן שלום: כל אחוז של צמיחה יכול להביא 15,000-20,000 מקומות עבודה חדשים.

סילבן שלום: כדי שכל הצמיחה הזאת תלך בסופו של דבר לעובדים ישראלים, אני קיבלתי החלטה, ואף אחד אחר לא, החלטה ללא תקדים, פעם ראשונה, שלגבי כל מכרז ממשלתי, או כל מכרז של גוף מתוקצב, שייצא החל מה-1 בינואר, תנאי סף כדי להשתתף במכרז ולקבל את המכרז יהיה העסקת עובדים ישראלים בלבד, ישראלים ולא אחרים.

סילבן שלום: (מחיאות כפיים מצד הקהל) אני חושב שזוהי מהפכה.

סילבן שלום: לא מדובר בתאילנדים, לא מדובר ברומנים ולא מדובר בכל האחרים.

סילבן שלום: הרי אנחנו נמצאים במצב שיש 200,000 דורשי עבודה מובטלים ויש פי שניים עובדים זרים.

סילבן שלום: זה סביר?

סילבן שלום: זה הגיוני?

סילבן שלום: הרי זה לא הגיוני.

סילבן שלום: לכן, צריכים להביא למצב שיעבדו עובדים ישראלים.

סילבן שלום: אין שום סיבה להמשיך לייבא את העובדים הזרים.

סילבן שלום: חבר הכנסת טל, אתה דיברת על דברים שצריך לעשות.

סילבן שלום: אני אומר שאנחנו הגשנו בקשה להטיל היטל על כל עובד זר, כלומר שהמעסיק ישלם יותר עבור העסקת עובד זר.

סילבן שלום: אבל זה תקוע בוועדת העבודה והרווחה.

סילבן שלום: וזאת האמת.

סילבן שלום: זו האמת ואין בלתה.

סילבן שלום: זה לא עובר בוועדת העבודה והרווחה.

סילבן שלום: אנחנו רוצים להביא למצב שכל מעסיק יחשוב פעמיים, כי אם הוא יעסיק עובד זר זה יעלה לו יותר מאשר עובד ישראלי.

סילבן שלום: באו ואמרו לי: תשמע, אם תקבע תנאי סף במכרזים שמדובר רק בעובדים ישראלים, זה יעלה את עלות העבודה ואז זה יעלה את היקף המכרז, כי כל מעסיק שיודע שהוא מעסיק רק ישראלים יצטרך לבקש יותר.

סילבן שלום: אמרתי: אני מוכן לשלם יותר.

סילבן שלום: למה?

סילבן שלום: – כי נאה דורש, נאה מקיים.

סילבן שלום: אבל אין ספק שבזמן של מיתון התחרות תביא לכך שאנחנו גם לא נשלם יותר.

קריאה: למה לא משווים את עובדי כוח האדם?

סילבן שלום: גם לזה הסכמתי.

קריאה: זה מיושם?

סילבן שלום: זה מיושם "סופר".

סילבן שלום: בניגוד לעמדה שהיתה כל השנים, לפיה אין להשוות את תנאי עובדי כוח האדם לעובדים רגילים, אני הסכמתי שהחוק של עמיר פרץ יעבור ואנחנו לא מבטלים אותו.

סילבן שלום: החוק הזה קיים והחוק הזה יופעל.

סילבן שלום: כשמדובר בהשוואת תנאים החוק הזה פועל מיולי, ולגבי תקופת תשעת החודשים מסוף מרץ הוא נכנס לתוקף.

סילבן שלום: זה החוק היחידי שיצא מהקפאת החוקים בחוק ההסדרים.

סילבן שלום: לכן, תבדקו את הדברים האלה.

סילבן שלום: למה אני עושה זאת?

סילבן שלום: הרי לעמיר פרץ יש עוד חוקים.

רן כהן: הגידול בעובדים הזרים הוא בידי הממשלה.

סילבן שלום: נכון.

סילבן שלום: אבל זו ממשלה לדורותיה.

סילבן שלום: מה אני יכול לעשות?

סילבן שלום: יש ממשלות לדורותיהן שעשו את הדברים.

סילבן שלום: אני מנסה להילחם בתופעה.

סילבן שלום: הממשלה הזאת לא מאשרת גידול.

סילבן שלום: יצא מצב טוב ששר העבודה והרווחה הוא שלמה בניזרי, שר הפנים הוא אלי ישי ושר האוצר הוא אני, בגלל שאנחנו ביחד מתנגדים להבאת עובדים זרים.

סילבן שלום: אנחנו גם מקימים רשות הגירה.

אילן גילאון: בחיים זה לא כך.

אילן גילאון: כל חודש מביאים 7,000 ומשהו עובדים זרים.

סילבן שלום: זה נכון.

סילבן שלום: אבל, תראה, אנחנו עושים כל מאמץ להקטין את המספר הזה.

סילבן שלום: אני רוצה להגיד לכך שאם כל תוספת הצמיחה – ונניח שהיא תהיה 3%-4% - תלך לעובדים ישראלים בלבד, שזה המקרה הקיצון, אנחנו יכולים להגיע לאבטלה של 6.9% בלבד.

סילבן שלום: 6.9% בלבד.

סילבן שלום: את המלחמה הזאת עושים.

סילבן שלום: אתה חושב שזה קל?

סילבן שלום: האם לא פונים אליי כולם ומבקשים רישיונות לעובדים זרים?

סילבן שלום: אומרים לי: למה אתה נגד עובדים זרים?

סילבן שלום: מה פתאום להטיל היטלים על עובדים זרים?

סילבן שלום: אבל אני לא נגד העובד הזר.

סילבן שלום: אם העובד הזר נמצא כבר פה – הוא צריך לקבל את כל התנאים.

סילבן שלום: אבל אני נגד הבאת העובדים הזרים.

סילבן שלום: אני נגד מצב של העסקת עובדים זרים ובעיקר כשמדובר בעובדים לא חוקיים.

סילבן שלום: אם מצליחים להעסיק אותם – שישלמו יותר, שישלמו היטל.

סילבן שלום: אנחנו צריכים להעביר את החוק הזה בוועדת העבודה והרווחה, אבל הוא לא עובר.

סילבן שלום: מה אני יכול לעשות?

סילבן שלום: אני רוצה להעביר את הדבר הזה.

סילבן שלום: באים ואומרים לי לגבי תנאי הסף שיהיה במכרזים: בסדר, הם יתחייבו, אבל אחר-כך הם יעסיקו את העובדים הזרם.

סילבן שלום: אני אומר שיש אפשרות כזאת, אבל אנחנו עושים שני דברים כדי לעצור זאת.

סילבן שלום: דבר ראשון – אותה רשות הגירה שמוקמת במשרד העבודה והרווחה תבדוק את הדברים.

סילבן שלום: אמרו לי שאי-אפשר יהיה לבדוק זאת בכל אתר.

סילבן שלום: אמרתי: נכון, ואז עשיתי מעשה אחר.

סילבן שלום: כל מי שיזכה במכרז בחוזה שלו יהיה כתוב שאם הוא נתפס כמי שמעסיק עובדים זרים, לא יוכל יותר לגשת למכרזים של המדינה או של גופים מתוקצבים.

סילבן שלום: בדרך כלל במכרזים כאלה זוכים גופים גדולים.

סילבן שלום: לדעתי, הסנקציה הזאת שגוף שייתפס כמי שמעסיק עובדים זרים לא יוכל לגשת יותר לעולם למכרזים של המדינה, תצמצם במידה רבה את מספר העובדים.

קריאה: הוא יקים חברה אחרת יום לאחר מכן.

סילבן שלום: אנחנו שמנו מיליארדים בתשתיות, אבל כדי שזה יקרה צריך פשוט לגמור את הבירוקרטיה.

סילבן שלום: אנחנו נמצאים במצב שפרוייקטים תקועים עשרות שנים.

סילבן שלום: כולם רוצים לשמור על איכות הסביבה ואני בעד איכות הסביבה.

סילבן שלום: אבל איכות הסביבה זה גם איכות החיים.

סילבן שלום: אם אפשר לנסוע מהדרום לצפון דרך כביש 6 – זו איכות חיים.

סילבן שלום: אם אפשר להגיע מהפריפריה למרכז ולמצוא מקום עבודה – זו איכות חיים.

סילבן שלום: לכן, אני קודם כל רוצה שלאנשים יהיה מקום עבודה.

סילבן שלום: אני קודם כל רוצה שאנשים יוכלו לנוע, יוכלו לנסוע.

סילבן שלום: זה לא פחות חשוב.

סילבן שלום: אני גם לא רואה סתירה בין הדברים.

סילבן שלום: אנחנו הצענו בוועדת הכספים, במסגרת חוק ההסדרים, הצעה להקים ועדות תכנון לפרוייקטים לאומיים.

סילבן שלום: הכוונה היא שיאשרו את כל הפרוייקטים האלה בתקופה, שנשמעת דימיונית, של 3-4 חודשים.

קריאה: הקמת 1,000 יחידות דיור זה פרוייקט לאומי?

סילבן שלום: 1,000 יחידות דיור ומעלה זה פרוייקט לאומי.

סילבן שלום: זה חד-משמעית פרוייקט לאומי.

סילבן שלום: אנחנו קודם כל רוצים לחיות.

סילבן שלום: איכות החיים שלנו חשובה לנו לא פחות.

סילבן שלום: לכן, אנחנו נעשה את הדבר הזה, כי זה בסופו של דבר המפתח.

סילבן שלום: אם לא – כל הכספים שיהיו בתקציב יהיו אות מתה.

סילבן שלום: אושר עכשיו פרוייקט מנהרות הכרמל, שמביא את האנשים מנהריה, עכו והקריות.

סילבן שלום: כדי לנסוע לתל-אביב צריכים לנסוע דרך הצ'ק-פוסט וחיפה, להיכנס עד לצ'ק-פוסט, לעבור מתחת להר, לצאת בקניון טירת הכרמל ומשם ישר.

סילבן שלום: זה דבר שיביא לחסכון אדיר של זמן.

סילבן שלום: פירוש הדבר קירוב הפריפריה למרכז בצורה שלא תיאמן.

סילבן שלום: 17 שנה הפרוייקט הזה נתקע.

סילבן שלום: מעניינים אותם המובטלים?

סילבן שלום: מעניינים אותם המסכנים שצריכים להגיע לעבודה?

סילבן שלום: – שום דבר.

סילבן שלום: העיקר לתקוע את הפרוייקטים.

סילבן שלום: לטובת מי הפרוייקטים האלה?

סילבן שלום: רק לטובת החלשים.

סילבן שלום: צריך להבין את זה.

קריאות: זה שקר וכזב.

סילבן שלום: הפרוייקט הזה הוא רק לטובת החלשים, רק לטובת המסכנים.

סילבן שלום: זה נועד לייצר להם מקומות עבודה.

סילבן שלום: זאת האמת.

סילבן שלום: זה לא יעזור.

סילבן שלום: זאת האמת.

סילבן שלום: אבל רוצים לתקוע פרוייקטים לאורך שנים.

קריאות: הוא עובד עליכם בעיניים.

סילבן שלום: ד"ר שלמה סבירסקי דיברת על התקציב.

סילבן שלום: דובר על הנושאים החברתיים.

סילבן שלום: אני רוצה שתדע שקודם כל בתקציב של שנת 2001 תשלומי העברה ותמיכות הם בסך של 76 מיליארד, 484 מיליון ו-946 אלף שקל, שמהווים 29.8%.

סילבן שלום: זה בשנת 2001.

סילבן שלום: בשנת 2002 במקום 76.8 מיליארד שקל יהיה סכום של 82 מיליארד ו-760 מיליון שקל.

סילבן שלום: במקום 29.8% זה יהיה 31.2%.

סילבן שלום: מה לעשות?

סילבן שלום: אלה המספרים.

סילבן שלום: אלה המספרים האמיתיים של תשלומי ההעברה והתמיכות.

סילבן שלום: אעבור עכשיו להשקעה בתקציבים.

סילבן שלום: דובר על נושא החינוך.

סילבן שלום: אני שומע: החינוך, החינוך, החינוך.

סילבן שלום: קודם כל, שיהיה ברור: תקציב החינוך בשנת 2002 גדל ריאלית.

סילבן שלום: ולא יעזור כל מה שתשמעו וכל מה שיגידו לכם.

סילבן שלום: זאת האמת ואין בלתה.

סילבן שלום: זאת האמת.

סילבן שלום: מעבר לאמת הזאת – ודיברת כאן על נשים - אני החלטתי להוסיף 50,000 ילדים לפנימיות יום, בעלות של 140 מיליון שקל.

סילבן שלום: מה זה פנימיות יום?

סילבן שלום: זה אותו יום לימודים ארוך עד השעה חמש אחר הצהריים, כולל ארוחה חמה.

קריאה: מתי?

סילבן שלום: השנה, ב-2002.

קריאה: אני רואה בקטמון ילדים שמסתובבים ברחובות.

סילבן שלום: אלה הנתונים.

סילבן שלום: זה לא יעזור לך.

סילבן שלום: 50,000 ילדים נוספים יהיו בפנימיות יום, עד השעה חמש אחר הצהריים.

קריאה: יש ילדים רעבים.

סילבן שלום: הם בפנימיות יום עד השעה חמש אחר הצהריים.

סילבן שלום: למה?

סילבן שלום: – בדרך כלל זה היה עד השעה ארבע.

סילבן שלום: כשזה היה עד השעה ארבע הנשים לא יכלו לעבוד.

סילבן שלום: וזה לא עניין פמיניסטי, זה בעצם המצב האמיתי.

סילבן שלום: נשים לא יכלו לעבוד עד שעות סבירות, כי הן היו חייבות לרוץ ולהוציא את הילד.

סילבן שלום: אם הן לא היו מגיעות בזמן, בשעה ארבע, להוציא את הילד, אוהו מה היה קורה.

סילבן שלום: לכן, אמרתי: זה לא יהיה עד השעה ארבע, זה יהיה עד השעה חמש.

קריאה: - -

סילבן שלום: אני מבקש ממך.

סילבן שלום: באמת.

סילבן שלום: תירגעי ותפסיקי.

סילבן שלום: יש גבול לכל דבר.

זוהיר בעלול: בבקשה.

סילבן שלום: לכן, אני אומר שהילדים יימצאו בפנימיות יום עד השעה חמש.

סילבן שלום: זה דבר אחד.

סילבן שלום: דבר שני – אנחנו הולכים להקים, על-פני שלוש שנים, עשרות מרכזים של מחשבים ואינטרנט, בעלות כוללת של 400 מיליון שקל.

קריאה: איפה הכסף?

קריאה: זה לא במשרד החינוך.

קריאה: איפה זה?

סילבן שלום: סליחה, מה זה משנה.

סילבן שלום: השאלה היא אם הכסף יוצא או לא יוצא.

סילבן שלום: תיכף אתייחס לשאלה אם הכסף במשרד החינוך, או לא.

סילבן שלום: כאן אני גם צריך להגיד מילה טובה לחבר הכנסת מיקי איתן, שהוא חלק מהעניין.

סילבן שלום: אנחנו הולכים להקים את הדברים האלה.

סילבן שלום: איפה?

סילבן שלום: – במקומות שיש בהם מחשבים ואינטרנט?

סילבן שלום: – לא, אלא בשכונות ובעיירות הפיתוח.

סילבן שלום: מדובר בעשרות מרכזים שיוקמו כל שנה, כדי שתהיה לילדים אפשרות לקבל לא רק מחשב, אלא גם אינטרנט.

סילבן שלום: כאשר הייתי חבר כנסת – ולא דיברתי על כך אף פעם, אבל אדבר על כך עכשיו – אני עצמי הפעלתי, וחלק מהאנשים שיושבים כאן גם יודעים זאת, עמותה שנקראת "חלון לעולם המחר".

סילבן שלום: זו עמותה שבאמצעותה נתנו מחשבים ואינטרנט לבתים של האנשים.

סילבן שלום: לא רק מחשב, אלא גם אינטרנט בתוך הבית.

סילבן שלום: עשינו את הדברים האלה.

סילבן שלום: אם כן, דיברתי על פנימיות יום, שמשמעותן יום לימודים ארוך, דיברתי על מרכזים.

סילבן שלום: דבר שלישי – השנה הולכים להקים 5,000 כיתות חדשות, שזה מספר ללא תקדים.

סילבן שלום: כל שנה מדובר ב-2,000 כיתות.

סילבן שלום: השנה יהיו 5,000 כיתות.

סילבן שלום: לטובת מי הן אותן כיתות?

סילבן שלום: לטובת השכבות החלשות, איפה שיש את הכיתות החמות, הלוהטות האלה בקיץ, והמקפיאות בחורף.

סילבן שלום: זה יהיה באותם מקומות שיש בהם מפגעי בטיחות.

סילבן שלום: מדובר על 5,000 כיתות בשנה אחת.

סילבן שלום: זה מספר ללא תקדים.

סילבן שלום: מדובר בהשקעה אדירה בנושא הזה.

סילבן שלום: דבר נוסף – החלטתי שהשנה הזאת נעשה חוק חינוך חובה עד כיתה י"ב, לא עוד עד כיתה י'.

קריאה: זה פוגע במכללות הטכנולוגיות.

סילבן שלום: לפני שלושים שנה הוחלט שחוק חינוך חובה יהיה עד כיתה י' בלבד.

סילבן שלום: פעם זה היה עד כיתה ח'.

סילבן שלום: לאחר מכן זה היה עד כיתה ט'.

סילבן שלום: לאחר מכן זה היה עד כיתה י'.

סילבן שלום: ב-30 שנה לא התקדמנו?

סילבן שלום: – זה יהיה מעתה ואילך עד כיתה י"ב.

סילבן שלום: לא תהיה תופעת הנשרה יותר בכיתה י'.

סילבן שלום: לא תהיה תופעת הנשרה.

סילבן שלום: הם ילמדו עד כיתה י"ב, יסיימו 12 שנות לימוד ויעשו גם בגרות.

סילבן שלום: זאת המטרה שלי, שהם ילמדו שם.

סילבן שלום: מי שנושר ומי שמונשר אלה לא החזקים, כי החזקים תמיד יכולים ללכת למנהל יבת הספר, הם תמיד יכולים ללכת אל מחזיק תיק החינוך בעירייה ולבקש שלא יוציאו אותם מבית הספר.

סילבן שלום: עכשיו לא תהיה אפשרות לעשות זאת יותר.

סילבן שלום: כשהייתי חבר כנסת העברתי את חוק זכויות התלמיד ובחוק זה קבענו שגם אי-אפשר יהיה יותר למנוע מהם לגשת לבחינות בגרות.

סילבן שלום: כל מי שלומד במסלול בגרות ייגש לבחינות.

סילבן שלום: דבר נוסף שנוגע לחינוך – החלטתי לפתוח את שערי האוניברסיטאות לכל בעל תעודת בגרות ללא קשר לממוצע הציונים שלו.

סילבן שלום: כל מי שסיים תעודת בגרות יתקבל לשנה הראשונה.

סילבן שלום: מי יוצא נגד זה?

סילבן שלום: משרד החינוך, האוניברסיטאות, המכללות.

סילבן שלום: ומי מגבה אותם?

סילבן שלום: מכוני הבגרות והמכונים הפסיכומטריים שאומרים: אם לא שיפרת – לא שילמת.

סילבן שלום: זאת אומרת, הם הרי לא לוקחים סיכון לפשוט רגל.

סילבן שלום: הם יודעים שכל מי שעושה אצלם קורס משפר.

סילבן שלום: גם ציוני בגרות וגם בחינות פסיכומטריות הם פועל יוצא של רמת ההכנסה.

סילבן שלום: ציוני בגרות הם קודם כל פועל יוצא של רמת ההוראה, מהמקום שממנו באת, והם גם פועל יוצא של רמת ההכנסה.

סילבן שלום: כשאני למדתי בבן-גוריון אמרו לי: תלמד פיסיקה ומתמטיקה בירוחם.

סילבן שלום: אמרתי: אבל אני סטודנט, יש לי באמצע גם בחינות.

סילבן שלום: אז אמרו לי: תשמע, תלמד שלושה חודשים, בזמן הבחינות אל תבוא חודש-חודשיים ואחר-כך תבוא עוד פעם.

סילבן שלום: יש סיכוי למי שגדל במקומות האלה.

סילבן שלום: יש סיכוי להגיע לציוני בגרות גבוהים.

סילבן שלום: האם זה יהיה יותר ממי שגר במרכז הארץ?

סילבן שלום: – חד-משמעית לא.

סילבן שלום: מדוע?

סילבן שלום: כי יש עוד סיבה, רמת ההכנסה של ההורים קובעת אם אפשר לקבל שיעורים פרטיים לקראת הבגרות.

סילבן שלום: מי שיש לו רמת הכנסה גבוהה מקבל שיעורים פרטיים לקראת הבגרות ואז ציוני הבגרות שלו גבוהים יותר.

סילבן שלום: לכן, המדד של הבגרות לא יכול להיות.

סילבן שלום: בואו נעבור לבחינות הפסיכומטריות.

קריאה: - - -

סילבן שלום: אם אתה לא רוצה לשמוע – תצא.

סילבן שלום: נו, תפסיק כבר.

סילבן שלום: כולם פה רוצים לשמוע, חוץ ממך.

סילבן שלום: אז תצא, נו, באמת.

קריאה: מה עם הילדים שלנו?

סילבן שלום: אני רוצה לעבור על הדברים בצורה מהירה ולהתייחס לשנה הכמעט בלתי-אפשרית ביותר שהיתה במדינת ישראל.

סילבן שלום: יש ארגון שנקרא ה-O,E,C,D.

סילבן שלום: ה-O,E,C,D מאגד את כל המדינות העשירות ביותר בעולם.

סילבן שלום: מדובר על 15 המדינות העשירות ביותר בעולם.

סילבן שלום: הארגון הזה אומר שבמדינות הכי עשירות בעולם שנת 2001 תהיה השנה הקשה ביותר שהיתה ב-20 השנים האחרונות.

סילבן שלום: למרות הדבר הזה פרטתי את כל ההשקעות.

סילבן שלום: עכשיו אני רוצה לציין עוד כמה דברים שעשינו.

סילבן שלום: אתחיל בהשקעה במגזר הערבי.

סילבן שלום: הממשלה הקודמת החליטה על תכנית רב-שנתית לארבע שנים.

סילבן שלום: כמובן, בשנת 2001 זה גם לא נכנס לבסיס וגם לא בוצע, או בוצע באופן חלקי.

סילבן שלום: יכולתי לבוא ולהגיד: עברה שנה, אין לי בעיה.

סילבן שלום: אבל אמרתי: לא, אני מאריך את הפרוייקט הזה והתקופה תהיה 2002 עד 2005.

סילבן שלום: זה דבר ראשון.

סילבן שלום: דבר שני – זה נכנס לבסיס התקציב בשנה הכי בלתי-אפשרית הזאת.

סילבן שלום: זה נכנס לבסיס התקציב.

סילבן שלום: זה כלום?

סילבן שלום: זה שום דבר?

סילבן שלום: אני רוצה להגיד לכם שלעשות את המהלך הזה בשנה כזאת זה כמעט בלתי-נתפס.

סילבן שלום: החלטנו להוסיף עוד ישובים לתכנית "אופק".

סילבן שלום: אני רוצה להתייחס לעוד כמה נושאים חברתיים, ממש בהקראה של חמש שורות, ובזה אסיים.

קריאות: למה בישראל יש פערים כאלה?

קריאות: למה בעלי ההון מדברים מגרונך?

סילבן שלום: זה לא יעזור, כי האמת שלי היא האמת.

סילבן שלום: אתם פשוט לא יודעים.

סילבן שלום: בשנת 2002 יהיה גידול בטיפול בגמילה של מתמכרים לסמים.

סילבן שלום: השנה לטיפול בגמילה למתמכרים לסמים תהיה תוספת של 8.5 מיליון שקל, שזה גידול של 80%.

סילבן שלום: תשמעו טוב.

קריאה: אנחנו יודעים מאיפה זה בא.

סילבן שלום: לטיפול באוכלוסיית האוטיסטים תהיה תוספת של יותר מ-7 מיליון שקל, שהיא תוספת של 30%.

סילבן שלום: לשיקום אסירים תהיה תוספת של 3.5 מיליון שקל.

סילבן שלום: זה גידול של 30%.

סילבן שלום: לטיפול באלימות במשפחה ולנפגעות תקיפה מינית תהיה תוספת של 10 מיליון שקל, שזה גידול של 35%.

סילבן שלום: לטיפול בנערות חוסות ולשיקום חולי נפש בקהילה תהיה תוספת של 95 מיליון שקל לבסיס התקציב.

סילבן שלום: זה גידול של 100% בשנת 2002.

סילבן שלום: לאישפוז קשישים במוסדות קשישים יש תוספת של 60 מיליון שקל, שזה גידול של 6%.

סילבן שלום: יש תוספת של 220 מיליון שקל להכנסת תרופות וטכנולוגיות חדשות לשר הבריאות; יש כאן עלייה של 6%.

סילבן שלום: וכך הלאה.

סילבן שלום: אני לא רוצה להמשיך ולפרט, אבל תאמינו לי, בשנה הקשה הזאת, בשנה הבלתי-אפשרית הזאת, שנה שכל אחד אחר אם היה הולך במדיניות שמנסים להכתיב לו אותם פרשנים ואותם אנשים, אם הוא היה הולך לגרעון של 1.5% מהתקציב, אם הוא היה הולך לקיצוץ כפי שנדרש ממנו של 10 מיליארד שקל – אז היינו במצב הבלתי-אפשרי.

סילבן שלום: זה לא אומר שצריך להגדיל את הגרעון ללא שום פרופורציות.

סילבן שלום: זה לא.

סילבן שלום: צריך לשמור גם על יציבות.

סילבן שלום: יש לנו יציבות מחירים וזה דבר חשוב.

סילבן שלום: אנשים גם לא מפנימים את המצב הכלכלי הקשה בגלל שיש לנו יציבות מחירים, בגלל שיש לנו יציבות בשער החליפין, אבל גם זה יכול, חלילה וחס, להגיע להתדרדרות.

סילבן שלום: במצב הזה שבו אנחנו נמצאים, בשנה הקשה ביותר מאז 1953, אני חושב שהמענה שאני נתתי, במאבק אדיר כדי לעשות זאת, הוא מענה הולם ומענה נכון שייתן רווחה וחינוך לטובת עם ישראל.

סילבן שלום: תודה רבה.

זוהיר בעלול: תודה רבה לשר האוצר.

זוהיר בעלול: אני רוצה להזמין עתה את הגב' תמי מולד, מהקואליציה נגד אבטלה.

זוהיר בעלול: אני מבקש לדבר בצורה טלגרפית, כדי שנוכל לשמוע כמה שיותר נציגים של הגופים החברתיים.

תמי מולד: אני מבקשת ששר האוצר יואיל גם להקשיב לנו, כי אמנם אנחנו לא הכותרות בעיתונים הכלכליים, ואולי האמת שלו היא האמת, אולם האמת שלנו היא לא המספרים אלא האנשים שכל הארגונים שיושבים כאן בחדר מייצגים.

תמי מולד: האמת שלנו היא קצת אחרת, ואפילו הרבה אחרת.

תמי מולד: אדוני שר האוצר, יש 500,000 מובטלים במדינת ישראל מדי שנה, ואלה הנתונים של משרד העבודה והרווחה.

תמי מולד: יש 500,000 מובטלים במדינת ישראל מדי שנה.

תמי מולד: אתם מדברים כל הזמן על תשתיות.

תמי מולד: תשתיות בכבישים הן תשתיות לעשירים, בגלל שלרוב האנשים אין מכוניות.

תמי מולד: בניית כבישים לא תסייע למובטלים להגיע למקומות עבודה אם אין להם מכונית, או אם אין להם כסף כדי לשלם עבור הנסיעה.

תמי מולד: הקיצוץ בזכויות המובטלים בשנים האחרונות הוא מכוון.

תמי מולד: הוא מכוון מדי שנה.

תמי מולד: מדי שנה מכווצים עוד ועוד מתוך אמירה שהמובטלים אשמים.

תמי מולד: זה מאד נוח להאשים את המובטלים ולא לטפל באבטלה.

תמי מולד: זה מאד נוח להגיד: האמת שלנו היא האמת האחת, כשבינתיים לאנשים אין מה לקנות במכולת.

תמי מולד: זאת המציאות של האנשים שכולנו כאן מייצגים.

תמי מולד: לכן, אולי הגיע הזמן לטפל קצת באבטלה, קצת פחות במובטלים, להשקיע יותר באמת ברווחה וקצת פחות בתשתיות לעשירים.

תמי מולד: כדאי להתייחס גם לזה.

תמי מולד: למשל, בנייה של חדרי אינטרנט היא דבר מאד יפה ומיחשוב זה דבר נהדר ונפלא.

תמי מולד: אבל למה דרך עמותות פרטיות?

תמי מולד: למה לא לעשות זאת בצורה מסודרת?

תמי מולד: למה לא לעשות זאת דרך משרד החינוך?

תמי מולד: למה לא לאפשר לאנשים קודם כל מקומות עבודה, שזאת הזכות הראשונה שלהם.

תמי מולד: אמרת שלא ישנת כל הלילה ואנחנו כולנו מעריכים את זה.

תמי מולד: מדברים על עסקת חבילה.

תמי מולד: זה מאד יפה.

תמי מולד: אולם בעסקת החבילה הזאת אין התייחסות בכלל אל כל אותם אנשים שאין להם מקומות עבודה וגם לא מובטחים להם מקומות עבודה בעתיד.

תמי מולד: התחזית של בנק ישראל, ששמענו רק לפני כמה ימים בכנסת, היתה שבשנת 2002 תהיה אבטלה של 9.6%.

תמי מולד: זו תחזית מבהילה.

תמי מולד: אומרים של-3% אבטלה לא מתייחסים.

תמי מולד: 9.6% זו לא אבטלה סבירה.

תמי מולד: הזכות הראשונה של האנשים כאן היא עבודה, עבודה שיוכלו גם להרוויח עבורה שכר הולם.

תמי מולד: להגיד שלא יביאו עובדים זרים זה מאד יפה, אלא שבינתיים הממשלה ממשיכה לייבא עובדים זרים בכל חודש.

תמי מולד: בינתיים ממשיכים שלא להקפיד ולא לאכוף את חוקי המגן לא על עובדים זרים ולא על עובדים ישראלים.

תמי מולד: גם אם כל המכרזים המשמעות שלהם תהיה שיעבדו רק עובדים ישראלים, מן הראוי גם להקפיד שהשכר שאותו הם ירוויחו יהיה שכר הולם ושהתנאים שבהם הם יעבדו יהיו תנאים הולמים שיאפשרו להם קיום בכבוד.

תמי מולד: אם 40% מהאנשים שעובדים לא יכולים לגמור חודש ולא יכולים להתקיים בכבוד מהשכר שהם מרוויחים, אז משהו בשיטה מאד לא בסדר.

תמי מולד: תתייחסו גם לבעיה הזאת.

תמי מולד: מדובר לא רק בלהביא עובדים ישראלים ולא רק בדיבור נגד עובדים זרים, אלא צריך לעשות משהו באופן עקרוני לגבי ההתייחסות של המעסיקים לאנשים שעובדים בארץ הזאת.

זוהר בעלול: תודה רבה לך, הגב' תמי מולד.

זוהר בעלול: רשות הדיבור לגב' אתי פרץ, מאיגוד העובדים הסוציאליים.

זוהר בעלול: אני מבקש להציג את הדברים בקצרה.

אתי פרץ: כבוד השר, חשוב לנו שתקשיב למה שאין בתקציב ולא למה שיש בו, כי מה שאין עולה על כל מה שציינת כאן.

אתי פרץ: אני רוצה לציין בהערכה גדולה את המקום אליו הבאת את התקציב, אבל אני רוצה להתריע על מה שאין בתקציב.

אתי פרץ: כל מי שמדבר פה מייצג מאות אלפי אנשים שבשבילם עוד שנה זו התרסקות, כאשר לחלק מהם כבר לא יהיה סיכוי.

אתי פרץ: לזה תקשיב, אדוני השר.

אתי פרץ: אני רוצה להעיר שתי הערות לגבי הדברים שאמרת.

אתי פרץ: כשציינת והעלית על נס את הגידול בתקציבי הרווחה, גידול מ-76 מיליארד שקל ל-82 מיליארד שקל תשלומי העברה – זה אות קלון למדינה, כיוון שתשלומי ההעברה אומרים שזו הפרוטזה, זה כיסא הגלגלים שאני נותן לאנשים שלא נתתי להם את ההזדמנות לדאוג לעצמם.

אתי פרץ: מיותר להגיד שחלק גדול מהאנשים היום, שלא מסוגלים להתרומם מעל לעוני, יהיו מסוגלים לכך עם קצת כללים הוגנים, שכר ראוי, תנאים לנכה שיאפשרו לו לעשות עבודה ולמצות את עצמו, ומשפחה חד-הורית שתוכל לצאת לעבודה.

אתי פרץ: איכפת לי מאד לבוא ולהגיד שתשלומי ההעברה משמעם שחלק ממדיניות הרווחה עברה לסעד, וסעד זה כישלון.

אתי פרץ: הגדלה של דמי האבטלה היא כישלון.

אתי פרץ: ההגדלה של הבטחת הכנסה היא כישלון.

אתי פרץ: ההגדלה של השלמת הכנסה היא כישלון.

אתי פרץ: לכן, צריך קודם כל ליצור מנגנון שיאפשר לאדם שיוצא לעבודה לחזור הביתה עם שכר ראוי.

אתי פרץ: ואת זה אין, אדוני, בהצעה שלך.

אתי פרץ: את זה אין בהצעה שלך.

אתי פרץ: ציינת את חוק חברות כוח האדם.

אתי פרץ: אני רוצה להזכיר עוד שתי קבוצות נחשלות וחשוכות: המועסקים על-ידי עמותות וקרנות מחקר.

אתי פרץ: ב"טריקים" של ההעסקה במדינת ישראל חלק מהאנשים שעובדים היום על-ידי חברות כוח האדם, שהחוק אכן משנה את מצבם, ב"טריק" מאד חוקי יעברו מהעסקה של חברת כוח אדם להעסקה בעמותות, קרנות מחקר ועוד כמה גופים משפטיים אחרים.

אתי פרץ: יוצא שבעצם את הפתרון לא נתנו, אלא תיחכמו את הערוצים האלה.

אתי פרץ: הם מועסקים בתנאי עושק מול תנאים מופלגים במקומות אחרים.

אתי פרץ: השיטה הזאת מאפשרת להעסיק את רוב האנשים בתנאי עושק ואילו קבוצה קטנה מאד משתכרת סכומי עתק גם בתוך ממשלת ישראל וגם בתוך התעשייה כולה.

אתי פרץ: אני רוצה להתריע על שני דברים.

אתי פרץ: ציינת את הגידול בתקציב לנפגעי נפש.

אתי פרץ: אמרת שיש בו עלייה של 100%.

אתי פרץ: עלייה של 100% היא מכיוון שהרפורמה שהיתה צריכה להתחיל ב-1 בינואר 1995.

אתי פרץ: עם כניסת חוק ביטוח בריאות ממלכתי, שהיפלה את הקשישים, את החולים הגריאטריים ואת חולי הנפש, הוא בלי בושה הנציח אפליה והתהליך של התיקון לקח כמו תמיד שש שנים.

אתי פרץ: סוף סוף יש תקציב – ודרך אגב זה לא תקציב ריאלי – שמאפשר לנפגעי נפש לקבל איזשהו טיפול במקום להיות קבורים באיזה בית חולים לחולי נפש וספונים בתוך ארבע קירות, בתוך בונקר.

אתי פרץ: אדוני, הסכום זה לא מצביע על עלייה של 100%, אלא הוא צמצום של גזלה שמתקיימת כבר כמה שנים.

אתי פרץ: לזכותך ייאמר שזה קיים בחוק.

אתי פרץ: אבל לפחות כשמציינים דברים לא צריך לציין אותם כהשבחה של הרווחה, אלא כצמצום העיוות שהיה קודם.

אתי פרץ: אתה ציינת את חוק חינוך חינם.

אתי פרץ: אין חוק חינוך חינם, אדוני.

אתי פרץ: אין חוק חינוך חינם.

אתי פרץ: נכון שקיבלת החלטה לגבי 12 שנות לימוד.

אתי פרץ: תבורך על ההחלטה.

אתי פרץ: אבל אם לצידה לא יהיה מנגנון שמצמצם את החינוך האפור, שהיום הוא חוקי, ונותן כלים לאותן משפחות שיש להן פתאום 12 שנות לימוד כאילו חינם, אתה תגדיל את הפער.

אתי פרץ: למי שכן יש לו ולמי שממילא היה על הטייס האוטומוי של החינוך והבגרות זה יהיה יותר חלק, ולמי שזה קשה לו המציאות הזאת תהיה רק אופטית בשבילו.

אתי פרץ: עתה אני רוצה להעיר שלוש הערות מהצד של העובדים הסוציאליים.

אתי פרץ: כיושבת-ראש איגוד העובדים הסוציאליים אני רוצה להתריע.

אתי פרץ: אתה מדבר על מצב ביטחוני.

אתי פרץ: למצב הביטחוני יש השלכות ישירות על קריסה של שירותי הרווחה.

אתי פרץ: הוא מכניס יותר ויותר נפגעים.

אתי פרץ: כולכם הייתם עדים לתהליכים של פיגועים.

אתי פרץ: מי היה הראשון שעמד לצד הרופא?

אתי פרץ: כשהרופא סיים, כשהקברן סיים, העובד הסוציאלי ממשיך ללוות את המשפחה, ולחלק מהמשפחות האלה זו התרסקות.

אתי פרץ: מדברים על העלייה באלימות.

אתי פרץ: זו התעשייה הכי גדולה של הספקים של השירותים החברתיים לעובדים הסוציאליים.

אתי פרץ: אבל בתחום של שירותי הרווחה יש רק נסיגה.

אתי פרץ: בדקתי את הצעת החוק.

אתי פרץ: בדקתי את החלטות הממשלה.

אתי פרץ: בדקתי את חוק ההסדרים.

אתי פרץ: לא ראיתי שם בשורה לשירותי הרווחה.

אתי פרץ: ציינת כאן כמה קבוצות.

אתי פרץ: אמרת שבמקום מסויים היתה עלייה של 35%.

אתי פרץ: האחוז הוא יחסי, אדוני.

אתי פרץ: השאלה היא: מה היה ה-100%?

אתי פרץ: כשאומרים שיש עלייה של 10% היא יכולה להסתכם בכמה מיליארדים והיא יכולה להסתכם בכמה ז'יטונים.

אתי פרץ: אצלנו מדובר בכמה ז'יטונים לעומת מה שצריך.

אתי פרץ: הערה אחרונה – לי יש בקשה אליך, אדוני, שתוליך שני מהלכים: לקבור חוק ולהוליד חוק.

אתי פרץ: יש לקבור סוף סוף את חוק ההסדרים.

אתי פרץ: הגיע הזמן שהחוק המעוות הזה ייקבר.

אתי פרץ: אני רוצה להזכיר לך שהיית בתפקיד מאד בכיר בוועדת הכספים וניסינו אז להוליך מהלך לקבורת חמור לחוק הזה.

אתי פרץ: אתה היום יושב בצד של הרשות המבצעת.

אתי פרץ: אתה נמצא בעמדה שיש בה יותר כוח.

אתי פרץ: מי שהוליד את החוק הזה היה שר האוצר מודעי ז"ל, בשנת 1985.

אתי פרץ: החוק נולד לצורך ההתמודדות עם אינפלציה של מאות אחוזים.

אתי פרץ: המציאות השתנתה והחוק הזה התחיל לבלוע חוקים.

אתי פרץ: לכן, קודם כל תקבור אותו.

אתי פרץ: הדבר השני – יש לחוקק חוק חדש, וסליחה על הציניות, וזה לא בגלל שאני לא מכירה את חוק יסודות החקיקה וכן הלאה, אני מכירה אותו היטב, אבל אולי הגיע הזמן לחוקק חוק שמחייב את הכנסת ואת הממשלה למלא את חוקיה?

זוהיר בעלול: תודה רבה לאתי פרץ.

זוהיר בעלול: שר האוצר מבקש להגיב עתה בקצרה על כמה דברים.

סילבן שלום: לגבי השואלת הראשונה – קודם כל, המספרים של המובטלים הם פשוט - - -

תמי מולד: אלה מספרים של משרד העבודה והרווחה.

סילבן שלום: מה פתאום?

סילבן שלום: גם כשיש 200,000 זה מספיק.

סילבן שלום: לא צריך להגיד 500,000.

סילבן שלום: 200,000 מובטלים זה מספיק וזה די והותר.

סילבן שלום: לא צריך להגיד 500,000.

ד"ר שמואל סבירסקי: 500,000 זה מספר שהוא נכון, אבל אלה לא מובטלים, אלה אנשים שמוכנים לעבוד והם לא מוצאים מקום בשוק העבודה.

רן כהן: אתן לך את הפירוט.

רן כהן: 200,000 מובטלים יש בנקודה מסויימת.

רן כהן: אבל כשפורסים אותם על כל השנה הם מתחלפים והמספר מגיע ל-500,000.

סילבן שלום: לא משנה.

סילבן שלום: בכל מקרה גם 200,000 מובטלים זה מספיק.

סילבן שלום: לגבי העניין של תשתיות ל"עשירים" – מה שנאמר כאן פירושו פשוט לא להבין את העניין.

סילבן שלום: העשירים בכלל משתמשים בכבישים?

סילבן שלום: הכביש היחידי אולי שיש להם הוא מהבית לשדה התעופה.

סילבן שלום: מי משתמש בכל הכבישים האלה מהדרום לצפון?

סילבן שלום: מי משתמש בכביש מס' 6?

סילבן שלום: מי משתמש ברכבות?

סילבן שלום: מי משתמש באוטובוסים ובכל התשתיות האדירות האלה?

סילבן שלום: – רק האנשים שזקוקים לזה משתמשים בתשתיות הללו.

סילבן שלום: רק האנשים שהתשתיות הללו יקרבו אותם למקומות העבודה זקוקים להן.

סילבן שלום: כשמדברים על עשירים אני לא נגד עשירים, אבל פעולה ראשונה שעשיתי היתה לחייב כל חברה שנסחרת בבורסה – וכדאי שתדעו זאת – החל משנת הדו"ח 2001 לפרסם בדו"חות הכספיים שלה כמה היא תרמה לקהילה.

סילבן שלום: לא עוד יהיה מצב שמרוויחים סכומים אדירים ואף אחד לא יודע אם הם תורמים לקהילה, או לא.

סילבן שלום: זה דבר שאני יזמתי, זה דבר שאני עשיתי מבלי שאף אחד ביקש ממני לעשות זאת, כי אני מאמין בזה.

סילבן שלום: כל חברה בבורסה תעשה.

סילבן שלום: ד"ר סבירסקי הזכיר לי איך לפני שנים ארוכות נלחמנו ביחד למען פתיחת "קדמה" בקרית-מלאכי, בתל-אביב ובירושלים, ולאיזה ראשי ערים פניתי ורצתי איתו כדי לעשות.

סילבן שלום: זה היה לפני שנים, לפני 10 שנים, לפני 8 שנים.

סילבן שלום: רצנו ביחד.

סילבן שלום: הוא עכשיו הזכיר לי זאת.

סילבן שלום: מרוב שעשיתי כבר בכלל שכחתי.

סילבן שלום: הוא הזכיר לי כמה עשינו גם בעניין הזה.

סילבן שלום: לצערי הרב, נסגרו בתי-ספר הנוגעים לעניין הזה.

סילבן שלום: לגבי נושא הרווחה – כשאומרים גידול ממה הרי צריך להבין בכלל שבשנה כזאת לדבר על גידול בתחומים האלה זה פשוט משהו דמיוני.

סילבן שלום: זה שזה מתחיל בנקודה כזאת – זה כבר קיים עשרות שנים.

סילבן שלום: כשבשנה קשה כזאת, בשנה בלתי-אפשרית כזאת, אני מגדיל את התקציבים הללו בעשרות אחוזים, יש לכך משמעות.

סילבן שלום: לא רציתי להזכיר הסדר שהגענו אליו ביחד ב-2001, למרות השנה הבלתי-אפשרית.

סילבן שלום: נתתי עוד 200 תקנים לעובדים סוציאליים בשנת 2001.

סילבן שלום: נתתי או לא נתתי?

סילבן שלום: אני רוצה תשובה.

סילבן שלום: נתנו עוד 200 תקנים.

סילבן שלום: תאמיני לי, זה היה כמעט בלתי-אפשרי לעשות זאת.

סילבן שלום: הרי צריך לגרד מכל מקום ולעשות את הדברים כל הזמן מתוך מחשבה.

סילבן שלום: אבל מה?

סילבן שלום: לא יודעים, מדברים ואומרים.

סילבן שלום: אני אומר לכם שהשנה הזאת, שנכנסתי אליה, היא באמת שנה כמעט בלתי-אפשרית, ואני אומר זאת לא בגלל שאני רוצה לעשות הנחות לעצמי.

סילבן שלום: שנת 2002, שאני מקווה שהיא תהיה שנה יותר טובה, היא שנה שהמשאבים בה הולכים בראש וראשונה לביטחון.

סילבן שלום: היינו צריכים להציל את ענף התיירות עם עשרות אלפי עובדים שיוצאים משם.

סילבן שלום: היינו צריכים להציל את ענף הנדל"ן.

סילבן שלום: עשינו עכשיו מבצע לעידוד מכירת דירות בכל איזורי הפריפריה, באיזורי פיתוח א', כשהכוונה היא לתת מענקים בהיקף של 50,000 שקל, ולתת הלוואות ומשכנתאות.

סילבן שלום: זה הביא לכך שאנשים יקנו דירות במקומות נהדרים.

סילבן שלום: אנשים רצים וקונים.

סילבן שלום: ישנו חוק ועדת רבינוביץ', הדן במיסוי.

סילבן שלום: זו ועדה שהקמתי.

סילבן שלום: מדובר על ביטול מס רכישה לזכאים, מדובר על ביטול מס מכירה.

סילבן שלום: יש הרבה מאד דברים שהם באמת לטובת האנשים החלשים.

סילבן שלום: עכשיו אתייחס לעסקת החבילה.

סילבן שלום: דבר ראשון שעשיתי בעסקת החבילה זה לבוא היום לכנסת ולדרוש את הקפאת שכר הבכירים.

סילבן שלום: זה דבר ראשון שאני דורש, לפני שאני בא לעובדים.

סילבן שלום: אמרתי לעמיר פרץ ואני יכול להגיד גם כאן, שגם כשנלך לאותו תהליך של הקפאת שכר העובדים בדרגות הנמוכות, בעשירונים הנמוכים, כל העובדים האלה יקבלו תוספת שכר, תוספת הכנסה, דרך זה שאקטין להם את שיעורי מס ההכנסה.

סילבן שלום: מי שלא יגיע למס הכנסה – אקטין לו את תשלומי הביטוח הלאומי.

סילבן שלום: אמרתי – ולא צריך להגיד לי את זה – שנעשה זאת גם כאשר הולכים להקפאה.

סילבן שלום: וזה דבר נדרש.

סילבן שלום: הסקטור העסקי רוצה לפטר עובדים, כי הוא לא מחזיק מעמד, כי שער הריבית הוא גבוה מאד ובגלל זה שער החליפין הוא מאד נמוך והיצוא קורס.

סילבן שלום: פורסמו השבוע נתונים.

סילבן שלום: יש מיתון עמוק.

סילבן שלום: היצוא נפל.

סילבן שלום: מאידך, יש עלייה ברמת החיים ברבעון האחרון של 5.6% ויש גידול בצריכה בהיקף של 8%.

סילבן שלום: אתה אומר לעצמך: איך זה יכול להיות?

סילבן שלום: זה יכול להיות, כי כאשר יש ריבית גבוהה ושער חליפין נמוך זה אומר שהייצוא קורס ואז מפטרים עובדים, והיבוא שמתמודד מול התוצרת הישראלית חוגג.

סילבן שלום: יש חגיגת יבוא.

סילבן שלום: אסיים במשפט אחרון.

סילבן שלום: אני מאמין שכולנו צריכים להיות ביחד.

סילבן שלום: אמרתי גם לכל השובתים עכשיו כך: כשהאחים שלכם בדימונה הולכים להיות מפוטרים, כי בסקטור העסקי אי-אפשר להחזיק אותם, אי-אפשר לבוא בסקטור הציבורי בימים האלה ולדרוש תוספות שכר.

סילבן שלום: זה לא הזמן.

סילבן שלום: אולי יגיע הזמן, אולי זה יהיה בעתיד וכאשר נגיע לחוף מבטחים אולי נוכל לעשות זאת ביחד.

סילבן שלום: תודה רבה לכם והמשך פעילות פורייה.

קריאה: אני רוצה לשאול את שר האוצר שאלה.

קריאה: אדוני השר, מה עם חוק סילבן שיזמת לגבי הנכים?

סילבן שלום: קודם כל, למרות שאני חושב שלא נהגתם כשורה כשהפרעתם לי במהלך כל הדברים שלי –

קריאה: אל תשפוט אותנו כאן.

סילבן שלום: אני שופט אותך.

סילבן שלום: זכותי לשפוט אותך.

קריאה: תעריך את הסבל שלנו.

סילבן שלום: אני מעריך את הסבל שלכם, אבל אל תשמש בו בעניין הזה של ההפרעה.

סילבן שלום: יכולת לבוא ולשאול אותי בצורה מסודרת ומאורגנת.

קריאה: לא נפגשת איתנו.

סילבן שלום: לא נכון.

סילבן שלום: נפגשתם איתי.

סילבן שלום: אריה היה אצלי ביחד עם חבורה שלכם.

סילבן שלום: אולי אתה לא היית.

סילבן שלום: אבל היו אצלי, שמעתי את הדברים והגבתי.

סילבן שלום: אמרתי שבשנה הזאת הדברים האלה הם בלתי-אפשריים.

סילבן שלום: בשנה כזאת, כשאני צריך באמת להעביר מיליארדים לביטחון – וזה מה שצריך לעשות, אין מה לעשות – כשאני צריך להציל ענפים קורסים כמו ענף התיירות, כמו ענף הנדל"ן, כמו ה"היי טק" וענפים אחרים, אני לא יכול להגדיל את הסכומים בהיקפים אדירים.

סילבן שלום: אני בעד החוק הזה.

סילבן שלום: אני הגשתי אותו ואני מאד מקווה שיגיע גם היום, אם נצליח לעבור את שנת 2002 בצורה נכונה, שניישם את החוק הזה.

סילבן שלום: תודה רבה.

סילבן שלום: (שר האוצר יוצא)

זוהיר בעלול: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.

אילן גילאון: חבל שהשר הלך.

אילן גילאון: תמיד הם הולכים כשאני בא.

אילן גילאון: אני אפילו לא כלכלן, אדוני המנחה.

אילן גילאון: אני לא כלכלן, אבל דבר אחד אני יודע, שכאשר לקחנו סעיף מסויים לגבי חולי נפש בקהילה והגדלנו אותו ב-95 מיליון שקל, פירוש הדבר שמאפס הגדלנו אותו באין סוף אחוזים, אדוני, לא במאה אחוזים, אלא באין סוף אחוזים.

אילן גילאון: אני לא מקנא בשר סילבן שלום.

אילן גילאון: אני רוצה להגיד לכם שמה שהוא אוכל היום הוא לא צריך לאכול זאת לבדו, משום שהסיפור הזה בשנה הזאת הוא קשה ואנחנו באותה סירה.

אילן גילאון: זה לא הזמן לדבר.

אילן גילאון: הסיפור הזה פשוט כבר נמאס על כולם.

אילן גילאון: בשנים הראשונות של המדינה המימסד עשה טעויות איומות, מתוך טמטום, חוסר הבנה וחוסר יידע.

אילן גילאון: התחושה שלי, כשאני שומע את סילבן שלום – שהנאום שלו הוא פשוט כיפה אדומה, אלא שהחיים הם זאב – אני מתחיל להבין שבעצם אולי קיימת כאן קנוניה, אולי בעל הבית האמיתי של כל החברה' האלה הוא אחר, שכן הם בעצמם אומרים שדברים שרואים משם לא רואים מכאן.

אילן גילאון: כלומר, סילבן שלום עשה.

אילן גילאון: אתה שאלת: מה עם החוק?

אילן גילאון: הרי הוא עשה.

אילן גילאון: כלומר, מי שמגיע לכאן בפעם הראשונה ויש לו יכולת להביא לתיקונם של הדברים בהחלטות ולא בחוקים לוקה בשתיקת הכבשים של השלטון.

אילן גילאון: זאת הבעיה המרכזית.

אילן גילאון: אני רוצה להגיד את הדברים לא בתור כלכלן.

אילן גילאון: כדי שלא תהיה אבטלה מדינה צריכה לקנות מקומות עבודה.

אילן גילאון: כך פותרים את זה, לא בקורסים, לא בויסקונסין, לא בויסקונסין רמלה ולא בשום דבר אחר.

אילן גילאון: מדינה קונה מקומות עבודה.

אילן גילאון: חברות וחברים, תקציב הוא גם מקור להכנסה.

אילן גילאון: כל הזמן אומרים כמה קשה.

אילן גילאון: כל הזמן מתגאים פה ואומרים: לא לקחנו מסים מאף אחד.

אילן גילאון: אני דווקא חושב שיש כמה קבוצות במשק שצריך לקחת מהן מסים, שחייבים לקחת מהן מסים.

אילן גילאון: המנגנונים של מי שמאמין בכלכלת שוק ולא בחברת שוק - ויש הבדל בין שני הדברים האלה – הם המנגנונים הפשוטים שאנחנו מכירים אותם: מיסוי, מס הכנסה לנושא מבחן ההכנסה, העברה ומבחן הסטטוס של כל אדם ואדם.

אילן גילאון: אבל אנחנו רוצים לעודד צמיתים.

קריאה: מה מרצ עשתה כשהיא היתה בממשלה?

אילן גילאון: עשה לי טובה.

אילן גילאון: מרצ עשתה בתקופה שהיא היתה בממשלה.

אילן גילאון: אבל זה לא נאום של מרצ עכשיו.

קריאה: כשהייתם בממשלה מה "מרצ" עשתה?

אילן גילאון: לא אכנס לזה.

אילן גילאון: שב בשקט ואחר-כך אענה לך.

קריאה: אל תגיד לי: שב בשקט.

אילן גילאון: אגיד לך ותשב בשקט.

אילן גילאון: הרשה לי להנחות.

אילן גילאון: אני מסכים שתפריע לי כאשר אני אהיה שר אוצר.

אילן גילאון: זה לא שאני רוצה בכך, אבל אם יילחצו – אסכים.

אילן גילאון: לכן, הבעיה המרכזית היא: מה הם תחומי האחריות של מדינה?

אילן גילאון: זה מסתובב כבר הרבה מאד שנים, ולא רק בתקופה של סילבן שלום, כי נותנים לנו את התקציב כל שנה.

אילן גילאון: אצלי זו כבר החבילה השלישית.

אילן גילאון: החבילה הזאת שוקלת 12-13 ק"מ.

אילן גילאון: אף בן-תמותה ממש לא יכול להיכנס לתוכה.

אילן גילאון: אולי תמר גוז'נסקי עושה זאת.

אילן גילאון: אבל חוץ ממנה אני לא מכיר הרבה.

אילן גילאון: אני מתחיל להאמין שזה בעצם תקציב שהוא לא רק מהתקופה של בייגה שוחט, הוא לא רק מהתקופה של מודעי ז"ל, אלא הוא אפילו מהתקופה של שמחה ארליך.

אילן גילאון: מה הם עקרונותיו?

אילן גילאון: עקרונותיו הם שפחות ופחות זכיינים במדינת ישראל מרוויחים יותר ויותר, ויותר ויותר אנשים מקבלים כל הזמן פחות ופחות.

אילן גילאון: זה התהליך שישנו.

אילן גילאון: לכן, כל שר אוצר וכל ממשלה שלא יעצרו אחת ולתמיד את תהליך החלוקה הזה, לא ניתן יהיה להתקדם.

אילן גילאון: הבעיה היא לא עם הצמיחה, אלא עם חלוקת הצמיחה.

אילן גילאון: היתה צמיחה טובה בשנים האחרונות, אולם הפערים גדלו יותר.

אילן גילאון: הפערים גדלו.

אילן גילאון: קל מאד להגיד: אנחנו באותה סירה.

אילן גילאון: אבל בסירה הזאת יש כל מיני מקומות.

אילן גילאון: יש מקומות שהם יותר ליד המים, ליד הכרישים, ויש מקומות בתוך הקבינה.

אילן גילאון: כשאנחנו מגיעים לעסקת חבילה מה זה אומר?

אילן גילאון: זה אומר שאנחנו מקפיאים את הכל.

אילן גילאון: זה שנמצא במצב של עקירת השן יהיה במצב של עקירת השן.

אילן גילאון: ההוא שעושה שיט תעלות בצרפת נמצא בשיט התעלות בצרפת.

אילן גילאון: הקפאת שכר הבכירים נמצאת במצב רעוע וגרוע.

אילן גילאון: סדר העדיפויות הזה חייב פעם אחת ולתמיד להשתנות.

אילן גילאון: הפרינציפ של דברים שרואים משם ולא רואים מכאן חייב להיגמר, אחרת המדינה שלנו תיפגע.

אילן גילאון: חברות וחברים, עם כל הכבוד ועם כל הנאום הזה שיש בו באמת כל מיני דברים, ואני לא רוצה לקלקל את הנאום, הוא נאום שיש בו זריית חול בעיניים.

אילן גילאון: אומרים לנו שסל התרופות הוגדל ב-220 מיליון שקל.

אילן גילאון: אף אחד בכלל לא מביא בחשבון מהי תוחלת החיים, איך היא גדלה בשנה האחרונה, מה הן המחלות וכו'.

אילן גילאון: במדינת ישראל עדיין מתים אנשים בגלל חוסר תרופות.

אילן גילאון: לכן, כל המטוסים שיקנו לא יכסו על הדבר הזה.

אילן גילאון: כמו שאתם רואים, אני כבר לא נער.

אילן גילאון: אבא שלי יותר גדול ממני וגם אבא שלי וגם אני שומעים את אותו משפט.

אילן גילאון: אני שומע כל הזמן את המשפט: זה לא הזמן, עכשיו יורים.

אילן גילאון: זה תמיד מזכיר לי את הסיפור שכשהייתי ילד ולא הייתי מסיים את כל האוכל שהיה בצלחת, אמא שלי היתה אומרת לי: תאכל הכל, כי יש ילדים רעבים בהודו.

אילן גילאון: על כך אמרתי לה: ואם אוכל הכל, לא יהיו ילדים רעבים בהודו?

אילן גילאון: ואם אתם תפתרו את הבעיות האלה, לא ימשיכו להיות ילדים רעבים?

אילן גילאון: הרי בנושא הזה של הטרור הכלכלי-חברתי במדינת ישראל אין פרטנר ואין שאלה של פרטנר, אלא יש רק צד אחד.

אילן גילאון: כאן התנזים היחידי הוא מי שמחליט את ההחלטות, וזה תנזים.

אילן גילאון: לכן, אנחנו מגיעים לנקודת אל-חזור מסויימת.

אילן גילאון: אני לפחות בזה רואה את האור בקצה המנהרה.

אילן גילאון: הדברים האלה לא יכולים להמשיך לקרות יותר, כי מדינה שלא יודעת לתת חינוך, בריאות, תעסוקה וקורת גג לאזרחיה, היא כמו מדינה שלא נתנה ביטחון, ובעצם היא כמו לא נתנה כלום.

אילן גילאון: העגל המטופש הזה, שמסתובב כבר שנים, הוא עגל ההפרטה שאומרת לנו שכל דבר במדינה הזאת צריך ללכת למישהו, ליזם פרטי.

אילן גילאון: אני אומר לאוצר , והאוצר אלה לא אותם פקידים שכל פעם לוקחים אותם כדי לקלל אותם, יש תמיד איזו פקידה רזה שאומרים עליה: היא האוצר, היא השר.

אילן גילאון: בתקופה של בייגה זה היה מוגזם.

אילן גילאון: האוצר זה משרד האוצר, זה שר האוצר, זה ממשלת ישראל.

אילן גילאון: אם מדינת ישראל היא באמת נטל קשה מנשוא על האוצר, אולי תיקחו את מדינת ישראל ותיתנו אותה ל-BOT, אולי ש-BOT ינהל אותה ולא צריך את כל הדבר הזה.

אילן גילאון: אל תפחדו, זה לא ימשיך כך הרבה זמן.

זוהיר בעלול: תודה לחבר הכנסת אילן גילאון.

זוהיר בעלול: אני רוצה להזמין את מידד גיסין מאיגוד צרכני הבריאות בישראל.

מידד גיסין: צהריים טובים לכולם.

מידד גיסין: אני מצטער על כך ששר האוצר לא נמצא כאן, כי למעשה הדברים שלי היו מכוונים אליו.

מידד גיסין: אבל חשוב שגם הציבור שיושב פה יידע על מה אנחנו מדברים.

מידד גיסין: אני רוצה לדבר על שני דברים במערכת הבריאות: ההסכם שנחתם בין שר האוצר ושר הבריאות לשנת 2002 וסל התרופות.

מידד גיסין: אתחיל עם ההסכם.

מידד גיסין: כמעט כל פרמטר בהסכם שנחתם בין שני השרים הוא שחיקה של המצב שהיה ב-2001.

מידד גיסין: שר הבריאות דיבר על כך שהוסיפו 220 מיליון שקל לסל התרופות.

מידד גיסין: לפני 4 שנים, כשהאוצר התחיל בכלל להקציב תקציב לטכנולוגיות חדשות, הוא החליט שהוא מוסיף אחוז אחד.

מידד גיסין: לפי כל הקריטריונים בעולם צריך היה להוסיף 2%.

מידד גיסין: לפני 3 ו-4 שנים לא היתה אינתיפאדה, לא היתה מלחמה ואפילו באחת השנים היתה גביית יתר של 15 מיליארד שקל.

מידד גיסין: אני מייצג עשרות ארגוני חולים וגם קואליציה של ארגונים, "אצבע על הדופק", שמייצגים מאות אלפי חולים במדינת ישראל.

מידד גיסין: האם שמעתם מילה אחת בכל הדיונים שהיו היום ובכל מה שאנחנו שומעים בטלוויזיה על בריאות?

מידד גיסין: בקושי מדברים על בריאות.

מידד גיסין: 1% מהסל החדש זה במקרה הטוב בין 170 ל-190 מיליון שקל.

מידד גיסין: ועדת הסל, שהיום התחילה את הדיונים שלה, קיבלה השנה בקשות והצעות במיליארד שקל.

מידד גיסין: בקריטריונים שהיא קבעה לתרופות מצילות חיים ה-190 מיליון שקל, שהיו ב-2001, לא הספיקו אפילו לתרופות האלה.

מידד גיסין: בהסכם שנחתם בין שני השרים הורידו את זה ל-150 מיליון שקל.

מידד גיסין: לא רק שאנחנו נאבקים כבר 4 שנים על תוספת, אלא שהשנה הזאת הורידו את הסכום.

מידד גיסין: יתירה מכך, קבעו את ההסכם הזה ל-3 שנים.

מידד גיסין: זאת אומרת שאת החסר, שכולם מסכימים עליו, קיבעו לשלוש שנים נוספות.

מידד גיסין: אני מבקש, ואני אומר זאת בכל פורום, שמקבלי ההחלטות, ובעיקר משרד האוצר, יסתכלו בעיניים של חולי הסרטן ובעיניים של אנשים החולים בעשרות מחלות קשות אחרות.

מידד גיסין: שר האוצר דיבר פה על 8 מיליארד שקל לתשתיות.

מידד גיסין: שיגידו לאותם חולים שאין עוד 100 מיליון שקל כדי לתת להם איזושהי תקווה ואור בקצה המנהרה.

מידד גיסין: תודה רבה.

זוהיר בעלול: תודה רבה למר גיסין.

זוהיר בעלול: גב' אילנה בקאל, בבקשה.

זוהיר בעלול: אחריה – חבר הכנסת מיקי איתן.

אילנה בקאל: שלום לכולם, אני מצטערת שהאדון, שר האוצר, לא מכבד אותנו בנוכחותו.

אילנה בקאל: כנראה שיש דברים הרבה יותר חשובים.

אילנה בקאל: הוא ישב כל הלילה.

אילנה בקאל: עמותת "אחותי", עמותה שאני מייצגת פה, היא עמותה שהוקמה על-ידי נשים מזרחיות והיא הגיעה לכנס הפמיניסטי ב-1999 במגמה לבוא ולכנס נשים שאינן ולא היו על סדר היום הציבורי.

אילנה בקאל: מדובר בעיקר בייצוג של נשים פועלות ונשים ברמות השכר הנמוכות במשק.

אילנה בקאל: המטרות של העמותה הן שינוי סדרי העדיפויות בחברה הישראלית על-מנת לעודד מודעות בקרב נשים מזרחיות בחברה הישראלית בכללותה לגבי מצבן המושתק, המודחק והמדוכה של ציבור הנשים; לקדם זכויות כלכליות, תרבותיות, תעסוקתיות והשכלתיות של נשים מזרחיות בפר ושל ציבור הנשים בכלל.

אילנה בקאל: העמותה רוצה לקדם את הפינות החשוכות בחברה הישראלית, באוכלוסייה הערבית ובאוכלוסייה היהודית.

אילנה בקאל: אנחנו מבקשות לטפל בנשים ממעמד סוציו-אקונומי נמוך, בעיקר בתחום העבודה.

אילנה בקאל: מצב הנשים העובדות במפעלים הוא הכי קשה.

אילנה בקאל: כנ"ל לגבי הנשים המועסקות ברמות השכר הנמוכות במשק.

אילנה בקאל: הרבה נשים, במיוחד נשים עולות מחבר העמים ועולות מאתיופיה, הן בעלות משפחות חד-הוריות והן לא עומדות בנטל הכלכלי של פרנסת המשפחה.

אילנה בקאל: המצב הכלכלי הקשה, היעדר השכלה, היעדר הכשרה מקצועית וחוסר במקומות תעסוקה בכלל, מאלץ נשים, יהודיות וערביות, בכפרים, בעיירות פיתוח ובשכונות מצוקה, לעסוק בכל סוג עבודה מוצע, גם כאשר מדובר במקומות עבודה שלא מבטיחים יציבות, כמו חברות כוח אדם, בתנאי עבודה לא נאותים וללא כל אפשרות להתארגן.

אילנה בקאל: במשפחות רבות הנשים הן המפרנסות היחידות, כאשר בני הזוג מובטלים.

אילנה בקאל: אנחנו מכירים עשרות ומאות נשים אתיופיות, נשים בדוויות, נשים דרוזיות, שזה המצב אצלן.

אילנה בקאל: אנחנו מנסים לייצג נשים זנוחות שאין להן כוח פוליטי לא בתוך קבוצות ההתייחסות שלהן, לא בקרב ארגוני הנשים, וכמובן לא בסדר היום הציבורי של מעצבי המדיניות בישראל.

אילנה בקאל: בשבועות האחרונים אנחנו נתקלות ביותר נשים שנפלטו אל תוך מעגל האבטלה.

אילנה בקאל: זה כולל מאות נשים דרוזיות, שסגרו את מפעלי הטכסטיל בכפרים שלהן, ונשים מזרחיות ותיקות, אתיופיות ועולות מחבר העמים בדרום הארץ.

אילנה בקאל: חלקן נזרקו לקבלת דמי אבטלה.

אילנה בקאל: חלקן מקבלות דמי אבטלה ל-4 חודשים, מכיוון שהן צעירות מגיל 30, ולגבי האחרות שהן ממשפחות חד-הוריות רוצים לקחת את הבטחת ההכנסה.

אילנה בקאל: אנחנו מכירים את כל הסיפורים של תכנית ויסקונסין.

אילנה בקאל: לדאבוני הרב, השר איננו פה ואם הוא לא יודע, הנשים האלה רוצות להתפרנס בכבוד.

אילנה בקאל: הנשים האלה לא רוצות להיות נטל על המדינה.

אילנה בקאל: הנשים האלה רוצות להביא פרנסה הביתה ולחנך את הילדים שלהן.

זוהיר בעלול: אני חושב שהנקודות הובהרו דיין.

אילנה בקאל: אומר עוד משפט אחד לגבי השאלה מאיפה לוקחים וכו'.

אילנה בקאל: משנת 1976 יש עידוד הון תעשיינים בכל מיני מקומות בארץ.

אילנה בקאל: אפשר לקחת מהם את הכסף שהם קיבלו ולהגיד להם להחזיר את הכסף לאותם מפעלים, לתת אופציות, הכשרה מקצועית נאותה ולאפשר לנשים האלה לעבוד.

אילנה בקאל: אנחנו מדברים על תקציב ביטחון שהוזרמו אליו מיליונים, ועדיין מוזרמים אליו מיליונים בכל תקציב ותקציב.

אילנה בקאל: על ראשנו מתרגשת אינתיפאדה כלכלית.

אילנה בקאל: לאנשים רעבים אין מה להפסיד.

אילנה בקאל: זה האסון הבא שלנו.

זוהיר בעלול: תודה רבה.

זוהיר בעלול: חבר הכנסת מיקי איתן, בבקשה.

זוהיר בעלול: יש לך 120 שניות בלבד.

מיכאל איתן: ב-120 שניות אפשר לומר דברים כמו שאתה משדר את הכדורגל.

זוהיר בעלול: עם הארכה.

מיכאל איתן: תארו לעצמכם לרגע אחד שהיינו מגיעים למסקנה שבמדינת ישראל גדלים ילדים כשמערכת החינוך והמערכות הממשלתיות והציבוריות אינן מלמדות אותם קרוא וכתוב.

מיכאל איתן: פשוט הם לא לומדים קרוא וכתוב, וזהו.

מיכאל איתן: מה הייתם אומרים?

מיכאל איתן: – שצריך להשאיר את המצב כמות שהוא כי יש בעיות מצוקה אחרות וצריך להוסיף יותר לכלכלה, לבריאות ולמזון?

מיכאל איתן: – נכון.

מיכאל איתן: אבל הייתם אומרים שמוכרחים למצוא את המשאבים המתאימים, כי אחרת אנחנו לעולם לא נצא מהמצב שבו אנחנו נמצאים וננציח את העוני במדינה הזאת על-ידי זה שגדל דור נוסף של ילדים שלא יוכלו לייצר מספיק בשביל שהם יוכלו להתקיים.

מיכאל איתן: ללא יידע בקרוא וכתוב אף אחד לא יוכל לייצר את המשאבים הנדרשים לקיומו הוא.

מיכאל איתן: הדברים זהים במאה אחוז לגבי נושא טכנולוגיית מידע ומיחשוב.

מיכאל איתן: לכן, נדהמתי כששמעתי שתכנית שבאה לתת גישה לעשרות אלפי ילדים שאין להם בבית מחשבים, שלא יכולים להגיע לטכנולוגיה, שלא יכולים ללמוד את הא-ב של מקומות התעסוקה של הדור הבא, נתקלת בביקורת כאן, בחדר הזה.

מיכאל איתן: זו בושה.

מיכאל איתן: זו אי-הבנה.

מיכאל איתן: זה פספוס גדול.

מיכאל איתן: באתי למחות על כך.

קריאה: לא יודעים אנגלית.

קריאה: אתה מדבר על מחשב?

מיכאל איתן: אומר לכם עוד דבר: התכנית הזאת, אם אתם רוצים או לא רוצים, תלך, כי יש בה צורך, השטח דורש אותה והיא תתבצע, גם אם יש כאן אנשים שחושבים שעדיף למחוק אותה מסדר היום הלאומי בגלל סיבות שאני לא יכול לרדת לעומקן.

מיכאל איתן: תודה.

זוהיר בעלול: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי איתן.

זוהיר בעלול: רשות הדיבור לגב' סביליה שפה, מה-BGA.

סביליה שפה: אני רוצה להתריע ולהזמין למפגש הפגנה.

סביליה שפה: דבר אחד לא עלה פה והוא הקשר בין בעלי ההון לשלטון.

סביליה שפה: יש את ועידת העסקים בישראל.

סביליה שפה: כולכם קיבלתם פה דף מהפורום לאבטלה, ועידת העשוקים השנייה.

סביליה שפה: אנחנו עשוקים, אנחנו המונים.

סביליה שפה: מנעוריי אני עוקבת אחר תהליכים היסטוריים סוציאליים, ומעודי לא ראיתי שום שינוי לטובת העם שהתחיל מלמעלה.

סביליה שפה: חברה', זה יפה לדבר.

סביליה שפה: העשייה היא בידינו.

סביליה שפה: אם הגענו לשלב הפעולה, כמו שנאמר, אם אנחנו לא רוצים למות מרעב – קדימה, להצביע ברגליים, להגיע להפגנה של ועידת העסקים, לעמוד בחוץ עם שלטים ולהצביע על הקשר של ההון והשלטון, כי זאת הרעה החולה.

זוהיר בעלול: תודה רבה.

זוהיר בעלול: בנימין גונן, בבקשה.

בנימין גונן: קודם כל, אני מברך את מרכז אדווה, שעושה דבר נהדר, בזה שאחת לשנה, בעת הדיון על התקציב, הוא מכנס את האנשים שמשתתפים פה.

בנימין גונן: אני רק שואל את עצמי שאלה, ואני יושב כאן מההתחלה: האם כבוד השר חי במדינת ישראל כמו שאני חי בה?

בנימין גונן: נדמה לי שאלה שני סיפורים שונים.

בנימין גונן: אני יודע שמטיחים האשמות.

בנימין גונן: ה"ירוקים" אשמים, העובדים הזרים אשמים, הממשלות הקודמות אשמות.

בנימין גונן: נאמר שיש מצב נהדר בארץ, שבונים דירות, שאנשים רצים ואנשים קונים.

בנימין גונן: איפה אנחנו חיים?

בנימין גונן: במדינת ישראל?

בנימין גונן: ביום שישי, בעיתון "ידיעות אחרונות", נכתב כי אנשים נוברים בפחי זבל כדי להשיג אוכל ליום אחד.

בנימין גונן: זו השאלה.

בנימין גונן: אני לא רוצה להתחמק.

בנימין גונן: מאיפה לקחת כסף?

בנימין גונן: אגב, אני מרגיש עכשיו במצב כמו השר פרס שבא לאו"ם ואמר:

בנימין גונן: רוב הציבור בעד מדינה פלשתינאית, אני גם חושב כך, אבל אני לא יודע אם הממשלה שלי חושבת כך.

בנימין גונן: אני לא מדבר עכשיו בשם מה שהנהגת ההסתדרות אומרת.

בנימין גונן: אדבר בשמי.

בנימין גונן: אני רוצה לומר דבר אחד: צריך להיות אמיצים וגם להגיד מאיפה לקחת את הכסף.

בנימין גונן: זה לא מקרה שמכל המספרים שהיו מונחים לפני השר הוא שכח, למשל, מספר אחד קטן: כמה סובסידיה המעסיקים קיבלו במשך השנה הזאת, מס מקביל וכיוצא בזה?

בנימין גונן: זה רק 11 מיליארד שקל.

בנימין גונן: זה נכון?

בנימין גונן: מספיק זה.

בנימין גונן: כשאין מאיפה לקחת מדברים על מיליון, על 2 מיליון ועל 3 מיליון.

בנימין גונן: דבר נוסף – השר שמו סילבן שלום.

בנימין גונן: אני אומר לכם שאם בדיונים האלה, שהם דיונים חשובים כשלעצמם, לא נראה את הקשר בין הלחם והשלום, לא השר שלום, אנחנו חוטאים לאמת ולא נפתור אף בעיה.

בנימין גונן: אני בעד זה שאלה שמקבלים שכר גבוה מאד יורידו קצת משכרם.

בנימין גונן: אבל הנקודה המרכזית היא בהוצאות האדירות למלחמה, בהוצאות האדירות להתנחלויות, בהוצאות האדירות לישיבות.

בנימין גונן: פעם, כשהייתי בנגב, הצעתי הצעה פשוטה מאד.

בנימין גונן: אני רוצה לבנות את הנגב.

בנימין גונן: צריך לבנות את הנגב.

בנימין גונן: כמה תושבים גרים בנגב?

בנימין גונן: רוצים לצמצם את התעשייה במרכז הארץ.

בנימין גונן: יהיו משאיות, רכבות ואולי גם מטוסים שיגיעו לשם.

בנימין גונן: אבל צריך לפתח את הנגב.

בנימין גונן: בשביל לפתח את הנגב יש לי הצעה פשוטה מאד: להעביר את כל ההתנחלויות לנגב עם התקציבים.

זוהיר בעלול: תודה רבה.

זוהיר בעלול: רשות הדיבור לפרופ' אלי שמיר, שהוא יושב-ראש פורום משפחות נכי הנפש.

פרופ' אלי שמיר: רבותיי, כאשר מדברים על סרטן זה פותח את הלב.

פרופ' אלי שמיר: כאשר מדברים על מחלות לב זה פותח את הכיס.

פרופ' אלי שמיר: כאשר מדברים על מחלות נפש הכל נסגר, הכל סגור.

פרופ' אלי שמיר: שמעתם פה את מידד גיסין מדבר על טייס אוטומטי לסל שירותי הבריאות, שזה 20 מיליארד שקל.

פרופ' אלי שמיר: מזה בריאות הנפש לא מקבלת אגורה אחת.

פרופ' אלי שמיר: הם נמצאים מחוץ לסל הזה.

פרופ' אלי שמיר: תקציבם לא מתעדכן במשך שנים.

פרופ' אלי שמיר: אני מדבר על הבעיה הרפואית.

פרופ' אלי שמיר: הם לא שייכים לקופות החולים.

פרופ' אלי שמיר: זה החריג הרפואי היחיד שנמצא מחוץ לביטוח ולהפעלה.

פרופ' אלי שמיר: מה קורה בשטח?

פרופ' אלי שמיר: קורה שבתחום שהוא שקול לסרטן ולמחלות לב יש אוכלוסיה אדירה של מאות אלפי אנשים, עם המשפחות שלהם, שלא מקבלים בכלל טיפול מרפאתי.

פרופ' אלי שמיר: הרוב הגדול נזקקים לרפואה פרטית ללא שום ביטוח, או שלפעמים – וזה הדבר הכי גרוע - הם נדחפים ללכת לאישפוז מאולץ מפני שהם לא יכולים לקבל תור במרפאה.

פרופ' אלי שמיר: הדבר הזה הוא בניגוד למה שהיה כתוב בחוק בריאות ממלכתי כשהוא נחקק.

פרופ' אלי שמיר: היה כתוב שם: טייס אוטומטי, ותוך שלוש שנים השירות יחזור לקופות החולים.

פרופ' אלי שמיר: מה קרה?

פרופ' אלי שמיר: אותה כנסת, שאנחנו מדברים בה היום, הקפיאה את זה בחוק ההסדרים משנת 1997.

פרופ' אלי שמיר: זה מוקפא עד היום.

פרופ' אלי שמיר: עד היום חולי הנפש אינם יכולים לקבל טיפול מרפאתי.

פרופ' אלי שמיר: אני לא רוצה שום דבר מעבר למה שיש לכל החוליים האחרים.

פרופ' אלי שמיר: לכל החוליים האחרים, אורטופדיה, לב, סרטן, לכל המרעין בישין יש קופות חולים וקופות החולים מטפלות בהם, חוץ מאשר בריאות הנפש.

פרופ' אלי שמיר: סליחה, גם רפואת שיניים היא בחוץ.

פרופ' אלי שמיר: את זה כולנו יודעים.

פרופ' אלי שמיר: אבל אתם לא יודעים – וזה המסר העיקרי שרציתי לתת לכם, לחברי הכנסת שאינם ולשר האוצר – שבריאות הנפש היא כמו רפואת שיניים.

פרופ' אלי שמיר: החולים צריכים ללכת לרופא, לפסיכיאטר או לפסיכולוג פרטי.

פרופ' אלי שמיר: את הדבר הזה קל מאד לתקן.

פרופ' אלי שמיר: הוא גם לא יקר במיוחד.

פרופ' אלי שמיר: זה לא דורש מאות מיליונים.

פרופ' אלי שמיר: זה דורש קצת כסף בתיקון שגיאות העבר.

פרופ' אלי שמיר: אבל זה בעיקר שהכנסת והממשלה יכולה לבצע אותו תוך זמן קצר.

פרופ' אלי שמיר: רק אינטרסים מאד מאד צרים מונעים את הדבר הזה.

זוהיר בעלול: תודה לפרופ' שמיר.

זוהיר בעלול: רשות הדיבור לגב' לילי אינטרקרדו.

לילי אינטרקרדו: קודם כל, זה ששר האוצר עזב אותנו בלי לשמוע אותנו – זה מראה איך הוא מכבד את צרכי המדינה לתקציב.

לילי אינטרקרדו: אני חושבת שהוא לא שר הביטחון.

לילי אינטרקרדו: אין שום דבר חשוב יותר מהדיון שמתקיים כאן היום.

לילי אינטרקרדו: לכן, שלא יבקש כבוד מהאנשים כשהוא לא נותן לנו כבוד.

לילי אינטרקרדו: מר דוד טל, אני מאד מבקשת שהוא לא ייצא לפנסיה.

לילי אינטרקרדו: לאור מה ששמעתי ממנו, לאור השקפת עולמו, אני מבקשת ממנו להישאר כאן לטובת כולנו.

לילי אינטרקרדו: אני מחיפה ואני חברה בארגון "אישה לאישה".

לילי אינטרקרדו: אני חברה בפורום לבחירה חופשית של נישואין וגירושין.

לילי אינטרקרדו: אני חברה גם בארגון העגונות.

לילי אינטרקרדו: אבל לא על זה אני רוצה לדבר, אלא אני רוצה לדבר ממש על התקציב של כל המדינה.

לילי אינטרקרדו: שר האוצר דיבר על משהו יפה, על כך שצריך לבנות כבישים, כדי שהמובטלים והאנשים המרוחקים יוכלו להגיע למרכז הארץ.

לילי אינטרקרדו: אני רוצה לספר בשני משפטים אנקדוטה.

לילי אינטרקרדו: קראתי על "שטעטל" בשם חלם, שהיו בו רק אנשים לא חכמים.

לילי אינטרקרדו: פעם הרב היה צריך ללכת לרב יותר גדול וירד שלג.

לילי אינטרקרדו: השלג היה יפה וכדי שהוא לא יקלקל את השלג ברגליים שלו הוא עלה על שולחן וארבעה בחורי ישיבה הביאו אותו אל הרב.

לילי אינטרקרדו: כלומר, היו ארבעה אנשים שקלקלו את השלג.

לילי אינטרקרדו: כך בדיוק הפתרון שהשר אמר.

לילי אינטרקרדו: למה יש בארץ מובטלים?

לילי אינטרקרדו: מפני שנתנו לבעלי בתי החרושת לצאת לירדן, למצרים, להונגריה, לרומניה, לצ'כוסלובקיה.

לילי אינטרקרדו: יש לנו מעט אדמה בארץ ועכשיו אנחנו רוצים לקלקל חלק ממנה בכביש גדול וגם לשלם המון כספים.

לילי אינטרקרדו: אני מאשימה את כל הכנסות ואת כל השרים הקודמים.

לילי אינטרקרדו: למה?

לילי אינטרקרדו: מפני שכך הגענו לאט לאט למצב הזה.

לילי אינטרקרדו: אני חושבת שכל החוקים, כולל כל ההסדרים של כל המסדרים, מביאים אותי לחשוב שמדובר באנשים חסרי מצפון וחסרי מקצוענות.

לילי אינטרקרדו: היה לנו תקציב יותר גדול ואנחנו צריכים לקבל חלק מהכסף בחזרה מהמשכורות שלהם ומהפנסיות הגדולות שלהם, מפני שהם עבריינים.

לילי אינטרקרדו: בחוץ יש תמונות של אנשים שמתו בשביל המדינה הזאת.

לילי אינטרקרדו: היום מדובר לא בקבלנים שבונים את המדינה אלא בחבלנים של המדינה.

זוהיר בעלול: תודה רבה.

זוהיר בעלול: תודה לכולכם.