ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 381, 2001-10-29 11:15

רחמים מלול: על פי חוק שעות עבודה ומנוחה הקיים, אדם שאיננו רוצה לעבוד ביום המנוחה השבועי – קרי, שבת – זכותו להודיע למעבידו ואמנם המעביד אינו רשאי לכפות על אותו עובד לעבוד ביום השבת.

רחמים מלול: זה יוצר בעיה לעובדים שלפני כן עבדו בשבת ותוך כדי מהלך עבודתם חזרו בתשובה.

רחמים מלול: אולי לא חזרו בתשובה באופן המוחלט, אבל לפחות מבחינה זו שאינם מוכנים יותר לעבוד בשבת.

רחמים מלול: החוק לא נותן להם מענה.

רחמים מלול: היו מקרים למשל במשטרת ישראל כאשר שוטרים שלפני כן עבדו בשבת, אבל תוך כדי עבודתם במשטרה הגיעו להכרה שאינם מוכנים יותר לעבוד בשבת, הודיעו את זה למעביד שלהם ובעקבות כך פוטרו משום שהחוק איננו נותן לזה מענה.

רחמים מלול: לכן באה הצעת החוק שלי, לפתור את בעייתם של אותם עובדים שבמהלך עבודתם הגיעו למסקנה, להחלטה ולהכרה שאינם רוצים יותר לעבוד ביום השבת.

רחמים מלול: התיקון בא לענות על הצרכים של אותם אנשים שלפעמים יכולים להיות בודדים ולפעמים יכולים להיות עשרות או מאות.

מיכאל אטלן: החוק הוא חוק שמעגן את עיקרון השוויון ומשלים את אישור האפליה על-בסיס דתי ואין לי בעיה.

מיכאל אטלן: יש לי בעיה בנוסח שקיבלתי רק עכשיו ואני רואה שיש איזשהו שינוי לעומת מה שהיה.

חזקיה ישראל: השאלה הנוספת היא מתי הוא מודיע על כך למעסיק שלו.

חזקיה ישראל: אם אני לוקח את עצמי כמעסיק, מתי אני מקבל על זה הודעה.

חזקיה ישראל: כאן צריך לקבוע כלל שהוא צריך לתת לי זמן להתארגנות.

חזקיה ישראל: אם הוא חזר בתשובה, אין בעיה.

דוד טל: אני חושב שניתן לזמן לעשות את שלו.

דוד טל: אנחנו נאשר את הנוסח של היועצת המשפטית שלנו, במידה שאין לכם הערות נוספות.

דוד טל: הצעת החוק אושרה ומועברת לקריאה ראשונה.

דוד טל: אני מודה לכם.