ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 335, 2001-07-09 09:30

דוד טל: בוקר טוב.

דוד טל: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, כשעל סדר היום אבטלה במגזר הערבי והכשרה מקצועית לנשים ערביות.

דוד טל: אנחנו שוב בדיון באותו נושא לאחר שלפני חודש או חודשיים נערך כאן דיון בנושא הזה וביקשנו מהמשרדים השונים במדינת ישראל להיערך ולהציג בפני הוועדה מה כל משרד ומשרד עושה לטובת המגזר הערבי בנושא של אבטלה בכלל והכשרה מקצועית לנשים ערביות בפרט.

דוד טל: האם נמצא כאן נציג משרד העבודה?

דוד טל: אנה גלוק: אנה גלוק, ממונה על הכשרת מבוגרים.

דוד טל: היו"ר דוד טל: גברתי, אמרי לנו מה משרד העבודה והרווחה עושה בנושא של הכשרה מקצועית לנשים ערביות ומה בנושא האבטלה בכלל.

אנה גלוק: אנו עוסקים בהכשרה מקצועית לדורשי עבודה.

אנה גלוק: אנו מתכננים מדי שנה עבודה בכל הארץ.

אנה גלוק: השנה פרסמנו מכרז.

אנה גלוק: היו"ר דוד טל: סליחה, גברתי – ואני אומר זאת גם לחברים האחרים - אולי תתחילי במהם המשאבים שהוקצו לטובת העניין ואחרי כן תפרטי.

אנה גלוק: אני רוצה לדעת קודם כל האם יש איזשהו סעיף תקציבי שמצביע על הסטת משאבים להכשרה לנשים ערביות או לצמצום האבטלה במגזר הזה.

אנה גלוק: אנה גלוק: לא, אין לנו סעיף תקציבי.

אנה גלוק: היו"ר דוד טל: איך תעשו את זה בלי תקציבים?

אנה גלוק: אנה גלוק: זה חלק מההכשרה המקצועית לכלל הציבור.

אנה גלוק: במכרזים שלנו אנחנו מפרסמים לאזורים.

דוד טל: גברתי, יש מיליארד שקל כמדומני בהכשרה מקצועית, לפחות 900 מיליון שקל.

דוד טל: אנה גלוק: לא לקורסים להכשרה מקצועית.

דוד טל: היו"ר דוד טל: באגף להכשרה מקצועית יש תקציב של מיליארד שקל בערך – אם זה 950 מיליון לא נריב על כך.

דוד טל: אנה גלוק: בקורסים עצמם זה כ- 170 מיליון שקל.

דוד טל: היו"ר דוד טל: כמה מתוך זה מיועד להכשרה מקצועית לנשים ערביות?

דוד טל: אנה גלוק: לנשים ערביות אני לא יכולה להגיד.

דוד טל: היו"ר דוד טל: למה?

דוד טל: אבל הודענו לגברתי והודענו למשרדים הרלוונטיים שאמורים להגיע לכאן.

דוד טל: נתנו לכם גם פרק זמן מספיק ארוך להתכונן, לבוא הנה עם פרטים נוספים, כדי שתוכלו להביא לנו עובדות.

דוד טל: הרי לצורך העניין אני יכול לפזר כרגע את הדיון, משום שאם את לא באה להוסיף כרגע לוועדה, אין טעם לדיון עצמו.

דוד טל: אנה גלוק: אני יכולה להגיד שאני מצטערת שאין לי את הנתונים, וזה לא משנה איך אני אצדיק את זה.

דוד טל: אני לא מתרצת את עצמי, אני מצטערת שאין בידי נתונים.

דוד טל: אני יכולה לומר שהמכרז שלנו מפורסם באיזורים בכל הארץ – אם יתנו לי כמה דקות, אני יכולה להסתדר ולתת לכם נתונים יותר מדוייקים.

דוד טל: חלק של המכרז מיועד ליישובים במגזר הערבי.

דוד טל: אני יכולה לומר על השלמת השכלה שאנחנו עושים במגזר הערבי ולנשים ערביות בנפרד.

דוד טל: היו"ר דוד טל: כמה קורסים לנשים ערביות עשיתם בשנה האחרונה?

דוד טל: אנה גלוק: קורסים להכשרה מקצועית לנשים במיוחד אין לנו, זאת אומרת אין לנו קורסים להכשרה מקצועית שזה רק לנשים.

דוד טל: כן היו לנו קורסים להשלמת השכלה לנשים בלבד.

דוד טל: פתחנו 15 קורסים להשלמת השכלה.

דוד טל: היו"ר דוד טל: אני רוצה להבין.

דוד טל: אין מקום לעשות הכשרה מקצועית?

דוד טל: אנה גלוק: הכשרה מקצועית נעשית לכלל דורשי עבודה, כלומר לא "צבענו" קורסים שהם רק לנשים להכשרה מקצועית.

דוד טל: היו"ר דוד טל: אם כך, במסגרת הקורסים שלא "צבעתם" במשרד העבודה והרווחה כמה נשים ערביות השתתפו?

דוד טל: אנה גלוק: אם תוכל לאפשר לי כמה דקות, אני אוכל להציג את הנתונים.

דוד טל: היו"ר דוד טל: לא גברתי, נתתי לך הרבה מאד זמן.

דוד טל: את יודעת כמה זמן נתתי לך?

דוד טל: מ- 23 במאי עד היום זה הרבה מאד זמן.

דוד טל: אנה גלוק: נתת למשרדי.

דוד טל: היו"ר דוד טל: גברתי, את נציגת המשרד לצורך העניין.

דוד טל: אם את מבינה את זה ולא הגעת עם שיעורי בית, זה חמור מאד מפני שהיה ברשותכם למעלה מחודש וחצי ואני הפניתי אליכם מכתב וכתבתי: "בכוונתי לקיים דיון נוסף בנושא במהלך חודש יולי, שבו אבקש מן המשרדים להציג בפני הוועדה את הפתרונות המוצעים על ידם לבעיה, כולל פרוייקטים מתוכננים וקיימים ותקציבים – הקצאה ומימוש", בצורה מפורשת אמרנו את זה.

דוד טל: אנה גלוק: אני יכולה רק להצטער בשם המשרד.

דוד טל: היו"ר דוד טל: את ממשיכה להצטער.

אנה גלוק: אישית, אני יכולה להגיד שרק הבוקר אמרו לי שאני צריכה להגיע.

דוד טל: זה חמור שבעתיים.

דוד טל: תמר גוז'נסקי: אדוני היושב ראש, אני חושבת שהגברת אישית אולי נפלה קורבן לאיזשהו חוסר תכנון במשרד, שלחו אותה הבוקר.

דוד טל: היו"ר דוד טל: עם כל הכבוד, היא נציגה של משרד ממשלתי.

תמר גוז'נסקי: אני מציעה שאנחנו נזמין לישיבה את מנכ"ל המשרד שיואיל בטובו לבוא בעצמו.

תמר גוז'נסקי: אנה גלוק: אני מקבלת את האחריות.

תמר גוז'נסקי: תמר גוז'נסקי: איך את מקבלת את האחריות אם את באה לישיבה בלי שום נתון?

תמר גוז'נסקי: היו"ר דוד טל: היא יודעת מזה רק מאתמול או מהיום.

תמר גוז'נסקי: זה מראה על הרצינות של הנושא.

תמר גוז'נסקי: תמר גוז'נסקי: את יודעת במפורש שיש קורסים רק לזה.

תמר גוז'נסקי: אם יש קורס למטפלות, כמה גברים משתתפים בקורס למטפלות ב-100 השנים האחרונות, גברתי?

תמר גוז'נסקי: כמה גברים השתתפו בקורס לאחיות?

תמר גוז'נסקי: אם יש קורס לשינניות, כמה גברים משתתפים בקורס לשינניות?

תמר גוז'נסקי: אז את לא יכולה לדעת איזה קורסים הם לנשים?

תמר גוז'נסקי: את יודעת בדיוק מה זה קורסים לנשים.

תמר גוז'נסקי: שנית, את יודעת איפה גרים אנשים.

תמר גוז'נסקי: תגידי לי כמה קורסים היו בסחנין, כמה קורסים היו בנצרת, כמה קורסים היו ברהט.

תמר גוז'נסקי: תני לנו לפי מקומות.

תמר גוז'נסקי: אנה גלוק: אני יכולה להכין.

תמר גוז'נסקי: היו"ר דוד טל: כמה זמן גברתי עובדת במשרד העבודה?

תמר גוז'נסקי: אנה גלוק: הרבה זמן, שנים.

תמר גוז'נסקי: היו"ר דוד טל: האם זה יהיה יפה שתירשם לך עכשיו הערה בתיק האישי?

תמר גוז'נסקי: שאת הגעת לוועדת העבודה והרווחה בלי שום נתון, בלי שום הכנה?

תמר גוז'נסקי: זה יהיה יפה, זה יהיה מכובד?

תמר גוז'נסקי: מי מייצג את משרד הבריאות?

תמר גוז'נסקי: רחל רווה: שמי רחל רווה, אני ממינהל הסיעוד במשרד הבריאות.

תמר גוז'נסקי: בעניין אבטלה, אני מייצגת את נושא האחיות כאן.

תמר גוז'נסקי: רוב הנשים שעובדות מן המגזר הערבי הן אחיות.

תמר גוז'נסקי: אין לנו אבטלה, יש לנו מחסור, הלוואי והיו עוד.

תמר גוז'נסקי: מבחינת התקציב, התוכניות המיוחדות – תוכניות הכשרה שאנחנו מקיימים – ב-1994 התחלנו עם תוכניות ייחודיות למגזר הבדואי.

תמר גוז'נסקי: היו לנו כבר שלושה מחזורים – גם שלחנו דף מידע בעניין הזה – במחזורים האלה משתתפים גם אנשים מהצפון וגם מהדרום.

תמר גוז'נסקי: היו"ר דוד טל: גברתי, את אומרת שאם יהיו אחיות סיעודיות ערביות.

תמר גוז'נסקי: ..

תמר גוז'נסקי: רחל רווה: זה לא אחיות סיעודיות, מדובר על אחיות מוסמכות.

תמר גוז'נסקי: אין סיעודיות.

תמר גוז'נסקי: היו"ר דוד טל: סליחה, אחיות מוסמכות.

תמר גוז'נסקי: לא תהיה לכם בעיה של קליטה?

תמר גוז'נסקי: רחל רווה: תהיה קליטה כי אנחנו צריכים אחיות, ואני מדברת אך ורק על אחיות מוסמכות.

תמר גוז'נסקי: המדיניות שלנו היא להקים לקבוצות ייחודיות – שזה כולל גם את המגזר הבדואי במקרה הזה כי לזה היה לנו תקציב, יש לנו תקציב מסומן לנושא של הכשרת הבדואים – היו לנו שלושה קורסים.

תמר גוז'נסקי: יש לנו קורסים ייחודיים לקבוצות אחרות, אבל זה לא רלוונטי לנושא.

תמר גוז'נסקי: היו"ר דוד טל: מישהו רוצה להוסיף?

תמר גוז'נסקי: אדוני, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: מאיר פרץ: מאיר פרץ, מנהל האגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך.

תמר גוז'נסקי: לגבי השלמת השכלה, שזה שלב ראשון לפני ההכשרה המקצועית, האגף לחינוך מבוגרים עם משרד העבודה, משקיע די הרבה גם במגזר הדובר ערבית.

תמר גוז'נסקי: היו"ר דוד טל: מה זה די ומה זה הרבה?

תמר גוז'נסקי: מאיר פרץ: השנה, האגף תוקצב ב- 20 מיליון שקל, כאשר קצת יותר משליש מהסכום הזה מוקדש למגזר דובר ערבית ובתוך המגזר דובר הערבית שליש הוקדש אך ורק להשלמת השכלה לנשים, כאשר בקורסים המעורבים יש כמובן לא מעט נשים – בין 40% ל- 60%, תלוי במספר הכיתות.

תמר גוז'נסקי: היו"ר דוד טל: מה היה התקציב בשנה שעברה?

תמר גוז'נסקי: מאיר פרץ: בשנה שעברה התקציב היה 30 מיליון שקל.

תמר גוז'נסקי: היו"ר דוד טל: כלומר זו ירידה.

תמר גוז'נסקי: מאיר פרץ: בין 2000 ל- 2001 היתה ירידה של 30% בתקציב השלמת השכלה למובטלים.

תמר גוז'נסקי: תמר גוז'נסקי: מה זה השלמת השכלה?

תמר גוז'נסקי: 12 שנות לימוד?

תמר גוז'נסקי: מאיר פרץ: לא.

תמר גוז'נסקי: זה מתחיל מהשכלת יסוד, ובמידה שאנשים מתמידים ומשקיעים ומתקדמים, ברוב המקרים אנחנו ממשיכים בקורסים האלה מעבר לשישה חודשים ולפעמים עד שנה, עד שנה וחצי להשלים את השכלתם ברמה של י"א, י"ב כיתות כדי שיתאפשר להם להיכנס לקורסים של הכשרה מקצועית, קורסים רלוונטיים כמובן שדורשים השכלה בסיסית.

תמר גוז'נסקי: היו"ר דוד טל: אם אין הכשרה מקצועית – להשלים השכלה זה טוב, אבל אם אין המשך לכך במשרד העבודה, מה יעשו עם זה?

תמר גוז'נסקי: מאיר פרץ: קודם כל, יש המשך במספר מקומות במשרד העבודה.

תמר גוז'נסקי: בנוסף, הסקרים מראים שגם ללא הכשרה מקצועית, לגבי אלה שמשלימים את השכלתם ברמה של 12 שנות לימוד – יש סקר ש- 35%, ללא שום תוספת הכשרה או דבר כלשהו מהשלמת השכלה, יכולים לחפש ולמצוא עבודה כי הם יותר ערוכים גם מבחינת השפה, גם מבחינת ידע וגם מבחינת התמצאות בשוק העבודה.

תמר גוז'נסקי: נושא השלמת השכלה הוא רלוונטי גם אם אין לו המשך בהכשרה מקצועית, אבל בדרך כלל יש המשכים – לא תמיד ברצף, אבל יש המשכים.

תמר גוז'נסקי: היו"ר דוד טל: כמה נשים ערביות השלימו את השכלתן ברמה של בגרות בשנה האחרונה?

תמר גוז'נסקי: מאיר פרץ: היום נמצאות עדיין בלימוד קרוב ל- 600 נשים, שליש מהן נמצאות ברמה של סיום תג"ת – תעודת גמר תיכון.

תמר גוז'נסקי: תמר גוז'נסקי: בגרות הם לא עושים.

תמר גוז'נסקי: מאיר פרץ: תעודה של השלמת השכלה ל- י"ב כיתות.

תמר גוז'נסקי: בקורסים האלה יש שלוש יחידות בגרות שהן חובה בכל תעודה.

תמר גוז'נסקי: תמר גוז'נסקי: אתם מגישים לבגרות כאקסטרני?

תמר גוז'נסקי: מאיר פרץ: ניגשים לבגרות אקסטרנית.

תמר גוז'נסקי: בקורסים כאלה פועלות כ- 150 כיתות היום בארץ – לא רק לדוברי ערבית – ויש כאלה שמחליטים לאחר הניסיון החיובי בלימוד שלוש יחידות בגרות, להמשיך או להשלים בגרות מלאה או להשלים יחידות בגרות שרלוונטיות להכשרה מקצועית, בדרך כלל במכללות או במרכזי הכנה מקצועיים.

תמר גוז'נסקי: תמר גוז'נסקי: האם מקבלים דמי קיום בקורסים של משרד החינוך?

תמר גוז'נסקי: מאיר פרץ: הם נחשבים למובטלים ומקבלים דמי אבטלה וקורס להשלמת השכלה ולכן אנחנו עושים זאת בשיתוף עם משרד העבודה – נחשב לקורס להכשרה מקצועית לכל דבר.

דוד טל: תודה.

דוד טל: האם יש מישהו ממשרד ראש הממשלה?

דוד טל: איברהים בושנאק:     	שמי איברהים בושנאק ממשרד ראש הממשלה, אני מוביל תוכנית ארבע-שנתית.

דוד טל: אדוני, אנחנו הצגנו את הבעיה בפני משרד העבודה והרווחה ואני מקווה שהיום יגידו לנו כמה הולכים לתקנן גם במסגרת התקציב של שנת 2001 להכשרה ולהסבה מקצועית בקרב נשים – היות שדיברנו גם על הכשרה וגם על הסבה לנשים ערביות שיוכלו לצאת לשוק העבודה ולהיקלט.

דוד טל: עדיין לא קיבלנו תשובות מספקות, אבל גם פנינו ללשכות התעסוקה – ביום רביעי מתקיימת ישיבה עם מנהל אזור הצפון על מנת לעשות איתו מיפוי – אולי אנחנו יכולים משם לצאת לכמה מפעלים בסביבה כך שנוכל לתת מענה לחלק, אבל כאן אני רוצה להעלות בעיה.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	האם יש כספים "צבועים" במשרד ראש הממשלה?

דוד טל: אני לא מדבר על הכספים שהיו אצל נתניהו, אחר כך היו אצל ברק ואחר כך היו אצל שרון ואחר כך כנראה יהיו...

דוד טל: איברהים בושנאק:     	יש עדיין בעיה.

דוד טל: עדיין לא כל המשרדים העבירו תקנות תקציביות למסגרת תוכנית ארבע-שנתית.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	מה עושה משרד ראש הממשלה בנושא הזה?

דוד טל: אולי תיזום ישיבת ממשלה, כך שיעלו את הנושא הזה לדיון?

דוד טל: איברהים בושנאק:     	אדוני, אני שלחתי מכתב לאחד מחברי הממשלה שיעלה את הנושא של יישום התוכנית בישיבת ממשלה.

דוד טל: יזמנו גם דיון בוועדת הכספים, כאשר חלק מהמשתתפים כאן גם השתתפו בדיון.

דוד טל: אנחנו עדיין מחכים לדיון חוזר על מנת לתקנן.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	אם אנחנו נדון ונדון ונדון ולא ייצא מכך דבר, אנחנו משחיתים זמן חינם.

דוד טל: אנחנו צריכים לדעת אולי יותר ממשרד ראש הממשלה האם יש כוונה כזאת להקצות משאבים לנושא הזה.

דוד טל: אם יגידו שאין – מבחינתי זה יותר מכובד.

דוד טל: שיגידו אין – בסדר, נדע מה לעשות אולי בצורה אחרת, אבל שלא יגידו כל הזמן שיש ארבעה מיליארד ואחר כך אמרו...

דוד טל: איברהים בושנאק:     	בישיבת ועדת שרים לענייני ערבים השתתפו כל המשרדים ואמרו שהולכים להקצות את הכסף, כולל משרד האוצר שאמר: אני מתכוון להקצות 200 מיליון שקל במסגרת תקציב שנת 2001.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	האם מישהו ממשרד האוצר נמצא כאן?

דוד טל: אמין פארס:     	יש להם סיבה לכך שלא הגיעו.

דוד טל: איברהים בושנאק:     	אדוני, רציתי להעלות בעיה נוספת.

דוד טל: עדיין משרד לשכת התעסוקה סגור בפני המובטלים מאזור הצפון כמעט חודשיים.

דוד טל: המובטלים גם לא מקבלים כסף לפי מיטב ידיעתי וגם לא יכולים להגיע בנצרת – זאת בעיה מאד חמורה שצריך להתייחס אליה.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	אדוני רוצה שאני אתייחס אליה או שראש הממשלה יתייחס אליה?

דוד טל: איברהים בושנאק:     	אנחנו פנינו ללשכת התעסוקה, עדיין לא קיבלנו תשובה.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	משרד התעשיה והמסחר, בבקשה.

דוד טל: מוטי פרידמן:     	שמי מוטי פרידמן, אני פרוייקטור למגזר הערבי.

דוד טל: אנחנו מגיעים למצב כזה שכאן כל אחד נותן הסברים ואף אחד לא מבין מה קורה בשטח.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	אתה יודע, או שמצליחים או שמתרצים, נותנים הסברים.

דוד טל: מוטי פרידמן:     	כדי למנוע זאת, אנחנו עומדים בפני בעיה רצינית שכבר מתמשכת בשנתיים האחרונות וכולם מתעלמים ממנה – זה סגירת המתפרות במגזר הערבי.

דוד טל: עם כל הכשרה מקצועית שייתנו – לא פותרים את הבעיה.

דוד טל: היום אנחנו נמצאים במצב שיש לנו בין 7,000 ל- 10,000 נשים שעובדות בקבלנות משנה במתפרות, בעבודות משנה.

דוד טל: כל המפעלים הגדולים: תפרון, גיבור הם ה"ראיסים" של נושא המתפרות, הם מקבלים מענקים מכל משרדי הממשלה.

דוד טל: הם יושבים במפעלים מפוארים, במבנים מפוארים, לכל אדם שני או שלישי יש מכונית, הוא נוסע עם פלאפון, ויש מזכירות.

דוד טל: הנשים בשטח שעובדות הן אלה שסובלות מהנושא.

דוד טל: התחילו להעביר בשיטתיות את העבודה לירדן, בירדן קצת יותר חכמים מאיתנו.

דוד טל: קבלן משנה שמגיע לירדן, מקבל על כל עובדת שהוא קולט 120 דינר על קליטת העובדת לחצי שנה ועוד 40 דינר הכשרה מקצועית, זאת אומרת הוא מתחיל לעבוד והוא מקבל ישר 200 דינר על כל עובדת.

דוד טל: אני תמיד אומר להם: בואו תעצרו את העניין.

דוד טל: הנשים האלה מפוטרות, שישה חודשים אבטלה.

דוד טל: אחר כך מקבלים הבטחת הכנסה.

דוד טל: קשה להחזיר את הנשים האלה למעגל העבודה, כשאדם לומד להגיע ללשכה ולקבל את הבטחת ההכנסה, קשה להחזיר אותו.

דוד טל: אני אומר שקיימות היום מתפרות שאפשר להחזיק אותן עם 10,000 הנשים האלה.

דוד טל: מה שאני מציע, שמשרד העבודה והרווחה, בשיתוף משרד התעשיה והמסחר, נלך לסייע לקבלני משנה בצורה שכל רבעון – כל שלושה חודשים – ניתן לו שכר של העובדות תמורת זה שהוא יעסיק אותן שנה וחצי.

דוד טל: בשנה וחצי אנחנו קודם כל בולמים את נושא האבטלה של נשים שבורחות מהעבודה.

דוד טל: פעם בשבוע הן יעברו הכשרה להכנה.

דוד טל: בנוסף, משרד התעשיה והמסחר, יחד עם התאחדות התעשיינים - אנחנו בקשרים כדי להעביר קווי יצור.

דוד טל: אותם קבלני משנה שעוסקים היום בתפירה יכולים גם להעביר קווי יצור בהרכבה של טלפונים, פלאפונים, כל מה שלא קשור לנושא ביטחוני.

דוד טל: אותו קבלן משנה שמתעסק היום בתפירה, כל העבודה - גם התפירה, גם האריזה וגם המשלוח – נעשית אצלו סגור, החברה לא פותחת את זה אלא זה מגיע ישר לנמל ומשם זה עובר לחוץ-לארץ – אני לא חושב שלא מסוגלים לבצע זאת בצורה אחרת.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	איזו תרומה תרם משרד התעשיה והמסחר לנושא הזה?

דוד טל: מוטי פרידמן:     	משרד התעשיה והמסחר תרם כך – היום יש לנו 16 איזורי תעשיה בצפון.

דוד טל: אנחנו מטפלים טיפול ישיר עם יזם.

דוד טל: ליזם שהיום יושב בתוך היישוב ורוצה לעבור לאזור התעשיה – הורדנו את מחיר הוצאות הפיתוח.

דוד טל: אנחנו מלווים אותו משלב הקצאת הקרקע ועד השלב שהוא מסיים לבנות את העסק שלו.

דוד טל: בנושא הכשרה מקצועית אנחנו נותנים הכשרה בתוך מפעלים כדי שהוא ימשיך להחזיק את העסק.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	האם אתה מדבר רק על מתפרות?

דוד טל: מוטי פרידמן:     	לא, על כל התעשייה.

דוד טל: לגבי המתפרות – הרי אנחנו מדברים על אבטלת נשים – אני אומר שכדאי היום לעצור את הנושא של אבטלת הנשים, אלה שנמצאות במסגרת העבודה ועובדות – לבלום את הפיטורים לפחות לשנה וחצי וזה על ידי כך שאנחנו מחזקים את בעלי המתפרות, ואני לא אומר לתת להם כסף מראש.

דוד טל: אתה מעסיק שלושה חודשים.

דוד טל: יהיה צוות שבודק, מעסיק את הנשים – מקבל כל שלושה חודשים את האבטלה של אותה בחורה שהוא רצה לפטר, את החלק שלה, אחד חלקי רבעון.

דוד טל: אנחנו מרוויחים בכך שקט לשנה וחצי.

דוד טל: היו"ר דוד טל: 	 	האם אדוני הציג את התוכנית הזאת למשרד העבודה והרווחה?

דוד טל: מוטי פרידמן:     	אני הצגתי את זה בפני הרבה אנשים.

דוד טל: אני יועץ חיצוני, אני לא אדם שעובד בתוך משרד.

דוד טל: לשמוע קשה להם.

דוד טל: ההבדל ביני לבין אנשים אחרים, שאני חי בתוך השטח, בתוך המגזר.

דוד טל: כל השבוע אני יושב עם האנשים האלה, מכיר את הבעיות שלהם, אני מכיר את הביורוקרטיה בין המשרדים.

דוד טל: לשם כך משרד התעשייה והמסחר לקח אדם חיצוני שיהיה ה"מאכער" שלהם כדי לקדם את העניינים.

דוד טל: אנחנו מגיעים לישיבות כאלה כשאנחנו רוצים לתקן את הנושא, אבל חבל – אם אנחנו יכולים לבלום מצב מסוים, אני לא יודע למה אנחנו לא עושים את הבלימה הזאת.

דוד טל: מה שכן עשינו בפרוייקט יותר רציני במגזר הבדואי – הצלחנו להעביר מפעל שבשנת 2003 יעסיק 500 בדואיות בשגב שלום, מפעל עוף-טנא.

דוד טל: חיים בר:     	אבל זה ייצור מובטלים באום  אל פאחם, אני בא משם.

דוד טל: מוטי פרידמן:     	לא.

דוד טל: חיים בר:     	זה אותו דבר.

דוד טל: זה מפעל קיים שעובדים בו 300 איש בחדרה.

דוד טל: מוטי פרידמן:     	קודם כל, היה קשה לשכנע את בעל המפעל להעתיק אותו מחדרה, "שגב שלום" לבדואים בדרום.

דוד טל: אנחנו אוחזים את היזם חזק ומלווים אותו צעד-צעד, דרך איכות הסביבה.

דוד טל: אדוני היושב ראש, אני חושב שכל נציגי המשרדים באים לכאן, וזה סתם.

דוד טל: כמה הכשרה מקצועית אתה נותן?

דוד טל: אף אחד לא יודע איזו הכשרה מקצועית לתת.

דוד טל: על מה אנחנו מכשירים אותם?

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	אם במשרד עצמו, במשרדים הרלוונטיים, אין שום סעיף תקציבי שמסומן: להכשרה מקצועית לערביות כך וכך, מיליון, שניים, 20, 50, אז אין שום סיבה שלאחר מכן יתנו את זה.

דוד טל: מוטי פרידמן:     	אבל זאת הישיבה השנייה-שלישית שאתה מעלה את הנושא ואתה רואה שבאים לכאן היום ואין להם תשובות.

דוד טל: היו"ר דוד טל: 	 	זה חמור מאד.

דוד טל: אדוני סבור שיושב ראש הוועדה יעבור לסדר היום בנושא הזה?

דוד טל: אתה סבור שהשרים לא יידעו על כך שיש כאן אנשים שעובדים ומשרדים ממשלתיים שלא הכינו שיעורי בית, שהגיעו לכאן עם ידיים ריקות ושלא תרמו שום תרומה סגולית לוועדה הזאת, הגם שניתן להם כמעט חודש וחצי או חודשיים להתכונן לנושא הזה?

דוד טל: מה אתה חושב, שעוברים על כך לסדר היום?

דוד טל: לא.   מוטי פרידמן:     	אני איש שחי בתוך השטח וראיתי מה קרה בחודש אוקטובר.

דוד טל: חברים, המדינה עושה הרבה למגזר הערבי אבל זה לא מגיע לאיש הקטן.

דוד טל: מה שהמדינה תורמת לא מגיע לאיש הקטן, שלא מבין את זה.

דוד טל: אני אומר שהכשרה מקצועית צריכה להיות עניינית בכיוון לאיזו תעשייה אנחנו מובילים את הנשים.

דוד טל: אם אנחנו היום נכשיר אותן למחשבים ואנחנו לא יכולים להביא מפעל למחשבים – לא עשינו.

דוד טל: מה שכן עשינו בתל-שבע, משרד התעשייה והמסחר – הקמנו שם במתנ"ס שבנינו מולטי-סנטר.

דוד טל: אנחנו לוקחים נשים שנשרו מבתי ספר.

דוד טל: הנשים האלה לומדות שם קודם כל את השפה העברית, לקרוא ולכתוב, אחר כך עוברות דרך מחשוב שנמצא במקום ואנחנו רואים שזה דבר שעובד, אבל משרד התעשייה והמסחר – במסגרת לא שלו, אנחנו לא גוף מחנך.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	אתם דואגים גם להשמה או שאתם מעבירים אחר כך ללשכת התעסוקה?

דוד טל: מוטי פרידמן:     	לא, אנחנו מתפעלים את זה, זאת אומרת ההתחייבות שלנו גם לתפעל את המקום על ידי התחייבות הרשות המקומית לאנשים.

דוד טל: יש אנשי משרד העבודה והרווחה שעוזרים לנו בקטע הזה, עם כל הנושא של תל-שבע עם הבדואים.

דוד טל: אנחנו עומדים להקים כיתה כזאת ברהט – עם ציוד, עם מחשוב – אנחנו רוצים להגיע לדור מסוים לגבי אותן נשים שלומדות.

דוד טל: אני יודע מתוך שיחות עם הנשים האלה, לאחר שהן עוברות את החצי שנה שהן נמצאות בתוך ההכשרה שלנו – גם כשהן יוצאות הביתה, יש כבר רצון להכניס מחשב הביתה, להיות מתוקשרות.

דוד טל: אבל כאן, אם לא נגיע למצב הזה ונעצור את מכת האבטלה שהולכת לקרות בשנה הקרובה – זה מה שיקרה.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	מרכז השלטון המקומי.

דוד טל: האם נדיאה  חילו נמצאת?

דוד טל: לא נמצאת.

דוד טל: משרד המשפטים – אין נציג.

דוד טל: עדי עדאווי:     	עדי עדאווי, לשכת השר לענייני ערבים.

דוד טל: ראשית, בהזדמנות זו אני מתריע על הנושא של לשכת התעסוקה בנצרת – אנחנו גם כן מדברים על אבטלה ועל מעמד האשה.

דוד טל: זו פעם שניה שסוגרים את הלשכה בנצרת כי אחד המובטלים תקף את אחד העובדים שם.

דוד טל: חיים בר:     	האם אני יכול להגיב על כך?

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	ודאי.

דוד טל: שום דבר כאן לא יישאר ללא תגובה.

דוד טל: עדי עדאווי:     	אני מבקש מיושב ראש הוועדה להתערב בנושא הזה – ראשית, לבדוק את המקום ואת המיקום אם בכלל זה מתאים לבני אדם או לא, אם זה מתאים לנשים או לבחורות או לנכים, והאם המיקום עצמו לא מוביל להתנהגות מסוכנת או לתגובה כל כך שלילית.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	האם השר טריף העלה את הנושא הזה בישיבת ממשלה?

דוד טל: עדי עדאווי:     	אנחנו דיברנו על הנושא הזה ואחר כך גם פניתי במכתב למנכ"ל שירות התעסוקה.

דוד טל: פתחו את הלשכה ומיד לאחר שפתחו אותה, סגרו שוב.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	אני מדבר על ישיבת ממשלה.

דוד טל: עדי עדאווי:     	בישיבת ועדת שרים לענייני ערבים – מיד אגיע לזה.

דוד טל: פתחו את לשכת התעסוקה ,שוב מישהו תקף את אחד העובדים וסגרו את הלשכה.

דוד טל: צריך לבדוק את הנושא הזה  באמת יסודית.

דוד טל: בנושא ועדת השרים לענייני ערבים – אני רואה את החברה שלנו ממשרד העבודה והרווחה, היא נפלה קורבן כנראה ששלחו אותה.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	אין לנו בעיה אישית איתה, יש לנו בעיה עם המשרד.

דוד טל: עדי עדאווי:     	הבעיה של המגזר הערבי, היישובים הערביים, שהם נופלים בין הכיסאות.

דוד טל: יש החלטות ממשלה כדי לבצע, אבל הפקידות שנמצאת באמצע, שצריכה להפעיל או לתקצב, היא "מורחת".

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	למה אדוני אומר שיש החלטות ממשלה?

דוד טל: אולי אדוני יכול להצביע על שתיים-שלוש-ארבע החלטות ממשלה שיש לבצע ולא ביצעו.

דוד טל: עדי עדאווי:     	אל"ף, אף הצעה.

דוד טל: מוטי פרידמן:     	יש החלטה שלא יישמו אותה.

דוד טל: אם אנחנו לא היינו מיישמים...

דוד טל: עדי עדאווי:     	סליחה.

דוד טל: בנושא הבדואים של הצפון – ההחלטה מאז נתניהו עוד לא בוצעה.

דוד טל: התקציב של מיליארד שקל למגזר הערבי – תאר לעצמך, משרד הפנים שצריך להשקיע 100 מיליון שקל בשנת 2001, הוא מחכה לחמישה מיליון שקל של האוצר כדי לבצע.

דוד טל: הוא מתרץ אי העברת 100 מיליון שקל למגזר הערבי כי הוא לא קיבל את הארבעה-חמישה מיליון שקל ממשרד האוצר, וכך הלאה.

דוד טל: לכן, ב-24 ביוני, בוועדת השרים לענייני ערבים התקבלה החלטה שתוך שבועיים כל משרד חייב להציג ולהגיש תוכנית מה הוא עשה ומהן ההסטות התקציביות שהוא מתכוון לעשות.

דוד טל: אנחנו עוקבים אחרי זה ואנחנו גם אמורים לזמן עוד ישיבה תוך שבוע-שבועיים בנושא הזה.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	למה שזה לא יעלה בישיבת ממשלה?

דוד טל: לא בוועדת שרים לענייני ערבים.

דוד טל: הדברים האלה לא מתבצעים, זה נגרר ונגרר.

דוד טל: בישיבת ממשלה מחליטים להעביר כספים או לא להעביר כספים.

דוד טל: לא להעביר כספים זו גם תשובה, רק שנדע.

דוד טל: עדי עדאווי:     	אין ספק.

דוד טל: ראשית, התחייבויות של ראש הממשלה כלפי הציבור הערבי – אפילו שמנעו את השביתה ביום האדמה – היתה התחייבות של ראש הממשלה שהוא מתחייב בביצוע התוכנית.

דוד טל: שר האוצר גם כן מתחייב.

דוד טל: אתה צריך ללכת לפי הפרוצדורה של ועדת השרים.

דוד טל: אם אנחנו לא מקבלים את התשובות הנכונות מהמשרדים והם לא "צובעים" את התקציבים של המגזר הערבי, מעבירים את זה...

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	אתה מקבל תשובות נכונות, אבל אתה לא מקבל את הכסף כל הזמן.

דוד טל: עדי עדאווי:     	זהו, שעד עכשיו אפילו אין תשובות נכונות.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	כולם אומרים: מוכנים, רוצים.

דוד טל: עדי עדאווי:     	זו לא תשובה נכונה.

דוד טל: זו תשובה, אבל לא נכונה.

דוד טל: אם מוכנים – צריך לראות את זה בשטח.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	האם אני יכול לסמוך עליך שאדוני – בעוד שבועיים מהיום – יהיה עם יד על הדופק ויעלה את הנושא הזה בישיבת ממשלה?

דוד טל: איברהים בושנאק:     	אנחנו ביקשנו.

דוד טל: עדי עדאווי:     	אני חושב שכן.

דוד טל: זו התחייבות שהיתה, שאם לא מעבירים את זה – צריך להעביר את זה לישיבת הממשלה.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	נראה.

דוד טל: לשכת התעסוקה, בבקשה.

דוד טל: חיים בר:     	לגבי נצרת – אדוני זוכר שאני ניגשתי אליו בסוף הישיבה ואמרתי שיש איומים על העובדםי שלנו שם, ובאמת שבוע-שבועיים לאחר מכן נאלצו לסגור את הלשכה כי היתה התפרעות רצינית – שברו את המחשבים.

דוד טל: בנצרת עברנו ללשכה חדשה לפני שישה חודשים.

דוד טל: זה היה מבנה לא מתאים, שכרו מבנה חדש באזור התעשייה – מבנה שהוא עדיין לא מי יודע מה, אבל יחסית למה שהיה זו היתה מהפכה.

דוד טל: הלשכה היתה סגורה כחודש-חודש וחצי.

דוד טל: בתחילת השבוע היתה פגישה עם ראשי היישובים: ראש עיריית נצרת וכו', וכולם שיכנעו את העובדים לפתוח את הלשכה.

דוד טל: הלשכה נפתחה ליום וחצי.

דוד טל: היו שם איומי סכין על המאבטחים.

דוד טל: הביאו מאבטחים נוספים וועד העובדים החליט לסגור את הלשכה עד להודעה חדשה.

דוד טל: היו"ר דוד טל:     	איך פותרים את זה?

דוד טל: חיים בר:     	יש איזשהו מידע שעובר בין האנשים – ומה שאני עומד להגיד זה חמור – שלשכה סגורה זה דבר טוב.

דוד טל: הלשכה במזרח ירושלים היתה סגורה שלושה חודשים וחצי וכל המובטלים קיבלו כסף אוטומטית.

דוד טל: יש גורמים – ואנחנו יודעים – שחושבים שלשכה סגורה זה דבר טוב.

דוד טל: דובר:     	בנצרת מקבלים כסף?

דוד טל: חיים בר:     	אני לא יודע, כנראה שיקבלו.

דוד טל: עוד לא עברו הימים, אבל יש גורמים – ואנחנו מדברים על תהליך.

דוד טל: התהליך של המצב הזה בנצרת לא התפתח ביום אחד.

דוד טל: זה תהליך שהתפתח במשך שנה-שנה וחצי של מעורבויות פוליטיות לכאן ולכאן, כשכל החלטה של פקיד עברה לעיתונים ולטלוויזיה והפכו את הנושא הזה – אני באמת לא רוצה להיכנס לזה - לדבר פוליטי, של השפעות.

דוד טל: בסך הכל, מה העובדים שלנו רוצים לעשות שם?

דוד טל: על מה היתה ההתפרעות?

דוד טל: ההתפרעות האחרונה הרצינית היתה על כך שהחזיקו את האנשים יותר מדי, זאת אומרת ניסו להציע להם עבודה, הם אומרים: לא, אנחנו באים להירשם וזהו.

דוד טל: הרי דיברנו על כך גם בישיבה קודמת.

דוד טל: אנחנו הרי לא מדברים על התנהגות אוכלוסייה ספציפית.

דוד טל: אמרתי לך, אדוני, בישיבה הקודמת ש- 50% מהאנשים בכל הארץ – יהודים וערבים – באים ורוצים לקבל דמי אבטלה.

דוד טל: השאלה עד כמה.

דוד טל: היו"ר דוד טל: 	 	איזה פתרון אדוני רואה למצב הזה?

דוד טל: האם סגירת הלשכה מהווה פתרון?

דוד טל: חיים בר:     	בהחלט לא.

דוד טל: יש הצעה להשקיע שם מאה ומשהו אלף שקלים ולתכנן את הלשכה לפחות בהתחלה – עשו זאת עכשיו במזרח ירושלים – בצורה שלאולם קבלת הקהל ייכנסו קבוצות קבוצות של אנשים, כי כרגע אנחנו עובדים בשיטת OPEN SPACE בכל הארץ, אין יותר שיטת חדרים.

דוד טל: מתאספים X אנשים, מספיק שארבעה-חמישה אנשים מפריעים – אי אפשר לעבוד יותר, ויש שם כמות גדולה של קהל.

אמין פארס: תשאל כמה מובטלים על פקיד.

אמין פארס: חיים בר: גם בזה יש בעיה, אני תיכף אתייחס.

אמין פארס: יש בעיה של המבנה והתאמתו למצב העכשווי, יש בעיה של כוח אדם שלא נפתרה למרות שאם אתה בקי, אתה יודע שבימים האחרונים התקבלו שם שני אנשים חדשים.

אמין פארס: יש בעיה של שני ישובים כפר מנדא וביר אל-מכסור, שבזמנו הועברו בטעות – אני מדגיש סביב השולחן הזה – הועברו בטעות לאזור נצרת, הם היו שייכים לאזור חיפה ובאופן טבעי הם שייכים לאזור חיפה גם מבחינת התעסוקה וצריך להחזיר אותם היום.

אמין פארס: מדובר שם בערך על אלף איש, כך שזה גם קצת משחרר.

אמין פארס: מדובר עכשיו על שינוי המבנה, על תוספת כוח אדם, על החזרת כפר מנדא וביר אל-מכסור לאזור חיפה.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: תוך איזה פרק זמן זה יהיה מוכן?

אמין פארס: חיים בר: אני יודע שהמנהלה כבר בחרה אדריכל, הוא צריך היה להתחיל לעשות את זה – אני לא יודע אם יש לכך כסף או אין כסף, אבל המשרד בעצם שכנע את העובדים לפתוח ללא העניין הזה והעובדים הסכימו.

אמין פארס: יש כאן ועד עובדים.

אמין פארס: עם כל הכבוד למנהלה, אתם יודעים שהמנהלה יכולה לקבוע, אבל ועד העובדים מחליט.

אמין פארס: ועד העובדים השתכנע, הסכים לפתוח בלי זה ולאחר יומיים קרה מה שקרה, כך שעכשיו ועד העובדים החליט שעד שלא יהיה מה שאני אומר עכשיו – הוא לא יסכים לפתוח את הלשכה מחדש.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: זאת אומרת, אנחנו יכולים לצפות חודשיים-שלושה.

אמין פארס: חיים בר: לדעתי כן.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: ועד אז?

אמין פארס: חיים בר: אני גם מנהל שני אזורים ואני מטפל באוכלוסייה ערבית, וההפך – אין לנו בעיות איתם.

אמין פארס: בשנתיים האחרונות בנצרת הפכו את שירות התעסוקה לחלק מאיזשהו מאבק פוליטי.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: נעבור לתעסוקת נשים.

אמין פארס: חיים בר: אני עברתי את כל הארץ כהכנה לפגישה אתך.

אמין פארס: לצערי, המצב יותר גרוע מאשר דיווחתי לפני חודש-חודש וחצי כאן.

אמין פארס: יש המשך של סגירת מתפרות, וההצעה של אדוני מוטי פרידמן מוכרת כבר 20 שנה, היא לא ישימה.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: היא לא ישימה או שלא רוצים ליישם?

אמין פארס: חיים בר: כל פעם שהצענו שמעסיק יקבל כסף ויעסיק אנשים – יש התנגדות עקרונית של האוצר לעניין הזה.

אמין פארס: ההצעה הזאת כבר קיימת 20 שנה, מכירים אותה – של מעסיקים, של תעשיה ומסחר.

אמין פארס: הציעו את זה גדולים וטובים.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: אני תוהה מדוע, מפני שאדוני יודע ודאי שב-10 שנים האחרונות משרד האוצר העביר למעסיקים למעלה מ- 100 מיליארד שקל.

אמין פארס: מוטי פרידמן: מענקים.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: למעלה מ-100 מיליארד שקל למעסיקים, כדי שיהיה להם יותר קל – השתתפות, עלויות המעסיקים.

אמין פארס: הרי זה בדיוק אותו דבר.

אמין פארס: לי יש ביקורת, אגב, על הסכום הזה – יש אומרים שזה 135 מיליארד, אבל אני צנוע ואומר רק 100 מיליארד שקל.

אמין פארס: אני אומר שמעבירים זאת בצורה גורפת, אפילו נניח לרופאים – אני לא חושב שהם צריכים לקבל, מהנדסים – לא צריכים לקבל, עורכי דין – לא צריכים לקבל, כל מיני מקצועות חופשיים כאלה לא צריכים לקבל.

אמין פארס: מפעלים עתירי כוח אדם – אלה שצריכים באמת לקבל כדי לעזור, אני לא רואה כאן סתירה.

אמין פארס: אותו משרד האוצר שלא רוצה להעביר לכאן, מעביר סדרי גודל ענקיים.

אמין פארס: מוטי פרידמן: לנושא אבטלה.

אמין פארס: חיים בר: יש איזשהו שינוי לטובה עכשיו.

אמין פארס: אם אדוני קורא ועוקב אחר הנושא של "ויסקונסין" – וכאן הגוף המוביל הוא דווקא משרד האוצר - כל תוכנית "ויסקונסין" אומרת חדירה מסובסדת לנושא התעסוקה.

אמין פארס: אז כנראה שחל שינוי בשנה וחצי האחרונות.

אמין פארס: יש היום שינוי, גברת מירב שביב מובילה את התחום הזה.

אמין פארס: בשנה וחצי האלה היא שינתה כיוון בעניין הזה ונקווה מאד שאפשר יהיה להוביל באמצעות התוכנית הזאת – השר שלנו נסע וראה וגם מעוניין ליישם חלק מהתוכנית הזאת – זה בעצם שינוי משמעותי במה שאדוני אומר, כלומר הליכה לקראת סבסוד עבודה.

אמין פארס: משרד האוצר, ב-20 השנים האחרונות, בשיטה שאתה אומר כרגע, הוא לא היה מוכן לשמוע על כך.

אמין פארס: - אם אתה זוכר את המאבקים עם אורה נמיר, קרן קיימת וכל העבודות היזומות.

אמין פארס: מוטי פרידמן: אנחנו מדברים על 10,000 משפחות במגזר הערבי.

אמין פארס: אתם רוצים לדחות את זה לשלושה-ארבעה חודשים שזה כבר יקרה?

אמין פארס: זה יהיה מאוחר.

אמין פארס: ראג'ב עבאס: לגבי תוכנית "ויסקונסין" שאתה מדבר עליה, הביאו את זה מארצות הברית – הפתרון הזה אפילו לא מתאים לישראל, לא רק לא מתאים לאוכלוסייה הערבית.

אמין פארס: מדובר שם על שוק עבודה בלי סוף ושם יש מובטלים אבל יש עבודה.

אמין פארס: כאן לא מדברים על מובטלים כשיש עבודה, כאן אין עבודה כך שזה נכשל כבר מזמן.

אמין פארס: למה אתה מעלה את זה שוב?

אמין פארס: חיים בר: אדוני, אתה יודע שיש גם חלק גדול מהאנשים שלא רוצים לעבוד.

אמין פארס: הם באים אלינו – 40%-50% - וגם אם יש לנו עבודה, הם לא רוצים.

אמין פארס: זה דבר אמיתי, אז כדי למצוא את אלה ולעזור לאלה שרוצים – חייבים למיין.

אמין פארס: איך ממיינים?

אמין פארס: באמצעות תוכניות כאלה.

אמין פארס: אם אין לך תוכניות כאלה, אז כולם בסירה אחת.

אמין פארס: ראג'ב עבאס: איפה יעבדו 50% שרוצים לעבוד?

אמין פארס: אין עבודה.

אמין פארס: חיים בר: אתם שוכחים שיש לנו 100 אלף עובדים זרים חוקיים ומאה ומשהו אלף עובדים זרים לא חוקיים.

אמין פארס: אתה אומר שאתה חי בשטח – אני כל החיים שלי בשטח, עם כל הכבוד.

אמין פארס: יש היום עדיין מקומות עבודה – אני שם יד על השולחן הזה – יש מאות מקומות עבודה ואלפי מקומות עבודה שהיה אפשר להחליף עובדים זרים, וישראלים לא רוצים לעבוד.

אמין פארס: מוטי פרידמן: בתוך המגזר הערבי.

אמין פארס: חיים בר: לא, אמרתי גם יהודים.

אמין פארס: מגזר ערבי גם.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: אנחנו כרגע מתרכזים במגזר הערבי.

אמין פארס: חיים בר: אדוני, גם במגזר הערבי.

אמין פארס: כשאנחנו מזמינים קבלן ויש לו 100 מקומות עבודה ובאים 100 טפסנים...

אמין פארס: דניאלה במברגר: מדברים על נשים ערביות.

אמין פארס: למה אתה מדבר על בניין כרגע?

אמין פארס: חיים בר: אבל דיברו כאן, הרחיבו.

אמין פארס: אני עניתי.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: אתה רוצה לדווח לנו בקצרה?

אמין פארס: תאמר לנו בגדול מהם האזורים שבהם המצב הוא קטסטרופלי.

אמין פארס: חיים בר: בגליל מערבי ממשיכים עכשיו הפיטורים הגדולים במתפרות – זה היה האזור הגדול ביותר מבחינת מתפרות: דלתא, תפרון.

אמין פארס: מה שנשאר לנו בעצם לנשים היום זה השלמת השכלה, ואני מקבל כל מילה שאדוני ממשרד החינוך אמר.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: נניח אני אשלח אותם להשלמת השכלה, אבל מה הם יעשו אחר כך?

אמין פארס: חיים בר: אני לא בא כאן לתאר מצבים סתמיים.

אמין פארס: מה שמצחיק, שדווקא בימים האחרונים קיבלנו 20 מקומות לאנשים בעקבות ההקפדה בבקה אל-גרבייה על נושא של כניסת פועלי שטחים, אז מפעל מזון "שימורי המרכז בע"מ" קלט עכשיו 20 נשים במקום 20 העובדים הלא חוקיים שזרקו אותם משם.

אמין פארס: גם באזור אום אל פאחם יש כמה מפעלים כאלה.

אמין פארס: אדוני, יש גם את עניין שכר המינימום.

אמין פארס: לא יעזור – אני בעד העלאת שכר המינימום, אבל צריך להגיד את האמת – מאז שעלה שכר המינימום אנחנו בבעיה קשה וצריך למצוא לכך פתרון.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: מה אדוני מציע?

אמין פארס: שנוריד שכר מינימום?

אמין פארס: חיים בר: לא אמרתי.

אמין פארס: אני רק מציין עובדה, אני באתי בתחום שלי.

אמין פארס: כל מנהלי האזורים שדיווחו לי – וביקשתי מהם דיווח מפורט – דיווחו רק על דבר אחד: השלמת השכלה.

אמין פארס: אמין פארס: אמין פארס ממרכז מוסאוא.

אמין פארס: דבר ראשון שאני רוצה להעלות על שולחן הוועדה – יש תוכנית שקשורה לאבטלה והיא מטפלת בתוצאות החמורות שלה.

אמין פארס: הרי אנחנו דנים כאן במצב הקשה מבחינה כלכלית-חברתית של האוכלוסייה הערבית.

אמין פארס: התוכנית של ארבעה מיליארד שקל שאנחנו מדברים עליה כל הזמן – גם בפורום הוועדה הזאת – של פיתוח המגזר הערבי, הזניחה את נושא הרווחה בכלל.

אמין פארס: למרות שהמשרד עצמו הגיש תוכנית של 227 מיליון שקל בתחילת השנה הזאת, התוכנית הזאת לא תוקצבה לא בתקציב של השנה הזאת וגם לא במסגרת תוכנית הארבעה מיליארד.

אמין פארס: התוכנית גם מדברת על תוספת תקנים, כאשר אנחנו יודעים שהתוספת האחרונה של התקנים לא הוסיפה למגזר הערבי שום תקן.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: אני רוצה לשאול את משרד ראש הממשלה – אני לא שואל זאת בציניות – האם התוכנית של ארבעה מיליארד עדיין שרירה וקיימת.

אמין פארס: איברהים בושנאק: לפי המשרדים כן, אבל לפי הכסף לא.

אמין פארס: ראג'ב עבאס: לפי המשרדים כן, אני שמעתי שלפי הכנסת לא.

אמין פארס: לפני חודש הייתי כאן ויושב ראש ועדת הכספים אמר שזה לא קיים.

אמין פארס: אמין פארס: אנחנו דנו בתוכנית הזאת יחד עם פורום מנהלי לשכות רווחה, שמכבדים אותנו בנוכחות שלהם והם יכולים לדבר על כמה זה חיוני – אני משאיר להם את זה.

אמין פארס: רק לתשומת לבכם – זה נושא מאד חשוב שצריך להעלות אותו גם בפורום הזה כי הוא מטפל בבעיות של האבטלה שאנחנו מדברים עליה.

אמין פארס: אני משאיר את הבמה לחברים שידברו על כך יותר בפירוט.

אמין פארס: אני רוצה להעלות כמה שאלות למשרד העבודה והרווחה.

אמין פארס: אדוני שאל האם יש סעיף תקציבי לנושא של הכשרת מבוגרים, אז כן יש סעיף ומדובר שם על כ- 200 מיליון שקל, אם אפשר לדעת כמה מתוכם ינוצל לצורכי האוכלוסייה הערבית.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: שאלתי.

אמין פארס: לא היתה תשובה.

אמין פארס: אנה גלוק: ביקשת סעיף לערבים במיוחד.

אמין פארס: אמין פארס: לידיעתך, יש שני סעיפים לאוכלוסיות ייעודיות.

אמין פארס: מה זה ייעודיות אף אחד לא יודע.

אמין פארס: יש שני סעיפים שמסתכמים ביחד בקרוב ל- 18-19 מיליון שקל, גם שם אפשר לשאול מה חלקה של האוכלוסייה הערבית בתקציב הזה.

אמין פארס: הערה כללית – כדאי לדבר לא על אבטלת נשים, על חוסר תעסוקה.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: הנושא הוא חוסר תעסוקה, אבל אבטלת נשים זה במיוחד.

אמין פארס: אנחנו מדברים על אבטלת נשים במיוחד.

אמין פארס: כשאנחנו מדברים על חוסר תעסוקה – כשאני מדבר כאן בוועדה על אבטלה באופן כללי, זה כולל גם את המגזר הערבי, את המגזר החרדי ואת כל המגזרים האחרים, אבל היות שהבעיה היא יותר בקרב ציבור הנשים הערביות, לכן השתדלתי למקד את זה דווקא בכך כדי לנסות למצוא פתרון – לא לתקן את כל העולם ביום אחד, אלא קצת ללכת קדימה כדי שאפשר יהיה לתת להם דחיפה קטנה.

אמין פארס: אמין פארס: חוץ מהאבטלה של נשים שמשתתפות ורוצות להשתתף ולא מוצאות מקומות עבודה, יש עוד 80% מתוך הנשים שבכלל לא מגיעות אפילו לשלב הזה של השתתפות בכוח העבודה, והן הבעיה הגדולה.

אמין פארס: לא אלה שעבדו ויצאו ממעגל העבודה, אלא אלה שלא נכנסות כלל והן 80% מהאוכלוסייה.

אמין פארס: ברשותך, עוד שאלה למשרד הבריאות.

אמין פארס: יש בית ספר לאחיות בנצרת.

אמין פארס: עברתי על תקציב משרד הבריאות ושם יש המון בתי ספר לאחיות שמתוקצבים, לא ראיתי בתוך זה את בית הספר לאחיות בנצרת.

אמין פארס: רחל רווה: משרד הבריאות מתקצב את בתי הספר הממשלתיים.

אמין פארס: יש לנו מספר בתי ספר – בחלקם ממשלתיים, ציבוריים ופרטיים, כמו הדסה, לניאדו.

אמין פארס: נצרת הוא אחד מבתי הספר הפרטיים שאנחנו לא מתקצבים.

אמין פארס: אמין פארס: הוא ציבורי.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: זה לא משנה כרגע ציבורי או פרטי.

אמין פארס: כפי שאמרת – גם ממשלתי, גם ציבורי וגם פרטי.

אמין פארס: השאלה היא מדוע.

אמין פארס: רחל רווה: ההקצבה שיש לנו בספר התקציבים היא רק לבתי הספר הממשלתיים.

אמין פארס: ברגע שיש תמיכות, הן מחולקות לכל בתי הספר.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: אולי לא שמעתי טוב.

אמין פארס: שמעתי שגברתי אומרת שגם בתי ספר שהם פרטיים וגם ציבוריים.

אמין פארס: רחל רווה: לא.

אמין פארס: אני לא הבהרתי את עצמי, אני מתנצלת.

אמין פארס: התקציב שיש לנו עבור בתי הספר זה עבור בתי ספר ממשלתיים בלבד.

אמין פארס: לציבוריים גם כן יש, אני יכול להראות לך.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: אם זה רק ממשלתיים – אין לך טענה.

אמין פארס: אם אדוני יראה בתי ספר אחרים שמתוקצבים, אני אבקש הסבר ממשרד הבריאות.

אמין פארס: רחל רווה: תראה לי, אני אשמח לראות.

אמין פארס: אני רוצה להבהיר – יכול להיות שאתה מתכוון לתמיכות שאנחנו מקבלים.

אמין פארס: לפעמים יש בסוף שנה איזשהו תקציב לתמיכות וזה סעיף אחר וזה מתחלק בין כל בתי הספר – גם של קופות החולים, גם הדסה, גם נצרת וגם לניאדו.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: חבר כנסת קרא, בבקשה.

אמין פארס: איוב קרא: אני נכנסתי לתוך הדיון, אדוני היושב ראש, אבל הבעיה המרכזית של המגזר הערבי לדעתי היא אי מתן עדיפות לפיתוח האזור הזה על ידי ממשלות ישראל ובכלל.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: לא צריך לתת עדיפות, שיתנו אותו דבר.

אמין פארס: איוב קרא: לא.

אמין פארס: אני אומר לך שאחת הסיבות נניח שביקנ

אמין פארס: עם יש תעשייה והקימו שם 200 מפעלים במשך 10 השנים האחרונות, זה אזור פיתוח א', מה שנקרא איזור עדיפות, ואם היו נותנים את אותו דבר נניח ליפיע או לזרזיר – אין לי ספק שגם שם היו מוקמים מפעלים.

אמין פארס: אני חושב שהיות שיש מנטליות שונה מאשר יש בערים השונות לגבי חלק מהאנשים לפחות – אין ליברליות לנסוע למרחקים גדולים כדי לעבוד – היתה עושה טוב ממשלת ישראל.

אמין פארס: ..

אמין פארס: היו"ר דוד טל: מה זה מרחקים גדולים?

אמין פארס: בוא לא נהיה מפונקים.

אמין פארס: שעה נסיעה זה מרחקים גדולים?

אמין פארס: איוב קרא: אשה באה מתל-אביב לירושלים לעבוד.

אמין פארס: בחורה מאום אל פאחם לא תיסע לתל-אביב כדי לעבוד, אתה מבין את המנטליות – ברוב המקרים, לא אמרתי תמיד.

אמין פארס: יש לנו בעיה בקטע הזה, אבל מצד שני צריך לראות איך מקדמים את האזור הזה פעם אחת ולתמיד.

אמין פארס: אני, עם ראש הממשלה, חשבתי לקבוע טיפול נקודתי למשך חמש שנים, שהממשלה תגיד: אני באה לתקן עוול ועיוות מתמשך של כל ממשלות ישראל.

אמין פארס: אני אומר לך חד-משמעית: אם זה לא יקרה, אף פעם לא ניכנס לעובי הקורה בכל הסוגייה של האבטלה וקידום המגזר הערבי.

אמין פארס: יש קונצנזוס בקטע הזה בתוך הבית - בנושא הכלכלי-חברתי כולם מודעים לסחבת.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: גם בממשלה יש קונצנזוס, רק פתרון אין.

אמין פארס: איוב קרא: מה שקורה היום – יש אבטלה ולדעתי היא תלך ותתפח לממדים כאלה שאף פעם לא ראית מכיוון שבשום מקום לא ממוקם כרגע שום מפעל ראוי לשמו בכל המגזר הערבי, לצערי הרב.

אמין פארס: שנית, כל התעשייה הזעירה שבעצם המגזר הערבי היה עמוד השדרה שלה, בעצם עברה לירדן או נסגרה.

אמין פארס: ההיי-טק וכל התעשייה המתוחכמת יותר צריכה הכשרה וכו', וגם לא שולחים לעשות משהו לטובת העניין הזה.

אמין פארס: באה הממשלה הקודמת, קבעה ארבעה מיליארד שקל לפיתוח המגזר הערבי.

אמין פארס: שום שקל לא הועבר לרשויות, שום דבר לא הועבר לקידום המגזר.

אמין פארס: דניאלה במברגר: צריך להגיד שרוב הכסף הזה היה כסף שהיה מיועד כבר קודם.

אמין פארס: בחישוב, נשאר בערך חצי מיליארד חדש שלא היה קודם לכן.

אמין פארס: איוב קרא: נכון, לא הועבר שום דבר.

אמין פארס: ממשלת נתניהו קבעה 614 מיליון שקל לפיתוח הכפרים הבדואים בצפון.

אמין פארס: למרות שהודו בכך שהכסף קיים – בישיבה שיזמנו אני וחבר הכנסת מוחמד ברכה – שום דבר לא הועבר לשום גורם והכסף עדיין מסתובב.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: גברתי, אולי את יודעת מה עושים עם הכסף הזה.

אמין פארס: כל שנת תקציב שמסתיימת, מה עושים עם הכסף הזה?

אמין פארס: דוברים: חוזר לאוצר.

אמין פארס: איוב קרא: לדעתי, צריך להיות טיפול נקודתי – זה הפוקוס ועל זה צריך ללכת.

אמין פארס: אזור עדיפות לטיפול נקודתי למשך חמש שנים, שאנשים יבואו להשקיע ויהיה להם כדאי להשקיע, עם כל ההטבות סביב זה – ודאי יושבים כאן אנשי מקצוע שמבינים בכך לא פחות ממני.

אמין פארס: צריכה להיות תכנית למשך חמש שנים לקבוע שמספיק לתת היום בגבעתיים עוד גושפנקות לכלכלה הכל כך רווחת שם – טוב יעשו אם יעלו לפסוטה, לדלית אל-כרמל, יעלו את כל המשאבים, יפתחו את מדינת ישראל, ואז אני חושב שיכול להיות מצב טוב מאד.

אמין פארס: מוטי פרידמן: ברשותך היושב ראש, המינהל לאזורי פיתוח במשרד התעשייה והמסחר מצא את הפתרון, אנחנו עובדים על כך.

אמין פארס: אנחנו התחלנו לעבוד על פארקים תעשייתיים, כדי לבלבל – כפי שאומרים – את הממשלה.

אמין פארס: היו"ר דוד טל: אדוני יועץ ארגוני בהכשרתו?

אמין פארס: מוטי פרידמן: כן.

אמין פארס: באיזור ציפורית – אזור תעשייה של נצרת – הכנסנו לשותפות את כפר כנא ואת משהד.

אמין פארס: ראשית, אנחנו מכירים את הקרע החברתי בין אנשי נצרת עילית לכפר כנא ולמשהד.

אמין פארס: הקמנו מינהלת משותפת כשגם כפר כנא וגם משהד שותפים בתוך המינהלת.

אמין פארס: לצורך כך, יש בעיה לבעל מפעל רציני, יזם יהודי שהולך להשקיע מיליונים בהקמת מפעל לבוא בסמיכות ליישוב ערבי, להשקיע שם 120-130 מיליון בנכס נדל"ני, הוא מפחד.

אמין פארס: על ידי כך שאנחנו מקימים פארקים תעשייתיים משותפים בין ישובים ערביים ליישובים יהודיים, הוא יותר בטוח והוא נכנס לנושא.

אמין פארס: יש לנו פארק תעשייתי של ציפורית, כשכפר כנא ומשהד נכנסו.

אמין פארס: יש לנו פארק תעשייתי כדי לעזור לדלית אל-כרמל ולעוספיא.

אמין פארס: אנחנו הולכים להקים את פארק תעשיות מבוא כרמל יחד עם יקנעם ומבוא כרמל.

אמין פארס: בכפרים אעבלין, תמרה ומועצה אזורית מטה אשר – נקים פארק תעשיות.

אמין פארס: היו"ר דוד טל:

אמין פארס: מוטי פרידמן: שתי תוכניות כבר מבוצעות – כפר כנא, משהד, ציפורית – כבר מבוצע, זה בחתימת החוזה ביניהם.

אמין פארס: הולכת להיות שם חווה של עוד 500 דונם.

דוד טל: איזה מפעלים יהיו שם?

דוד טל: מתפרות?

דוד טל: מוטי פרידמן: לא.

דוד טל: בציפורית יש תעשייה כבדה – פניציה וכו'.

דוד טל: קודם כל, עד היום בציפורית לא נתנו למגזר הערבי להיכנס.

דוד טל: היום חבר בדירקטוריון ראש מועצת כפר כנא ומשהד, הוא קובע איזה מפעל ייכנס לשם.

דוד טל: דובר: זה היה לפני חמש שנים.

דוד טל: תלוי באיזה שנת תקציב.

דוד טל: מוטי פרידמן: היום.

דוד טל: ראג'ב עבאס:

מוטי פרידמן: זה לא נכון.

מוטי פרידמן: זה 30%, 20% ו- 50%, אבל מה זה שייך.

מוטי פרידמן: קודם כל, ברגע שנעשית ביניהם שותפות כלכלית, זו גם שותפות חברתית וזה החשוב בכך.

דוד טל: האחוזים משנים כאן?

דוד טל: העיקר שיהיה שיתוף פעולה.

ראג'ב עבאס: אני מברך על שיתוף פעולה.

דוד טל: השורה האחרונה זה מה שמעניין – האם יהיו עוד מקומות עבודה או לא יהיו.

ראג'ב עבאס: אדוני, מה שקובע זה אחוז הארנונה – כמה יילך לנצרת עילית וכמה לכפר כנא.

מוטי פרידמן: סליחה, היום בכפר כנא יש אזור תעשייה.

מוטי פרידמן: אני אביא היום את המפעל הכי רציני, אני מעמיד את ציפורית על ידו ואת כפר כנא – האם הוא יקים בכפר כנא מפעל?

מוטי פרידמן: זאת השאלה שנשאלת.

ראג'ב עבאס: אני מברך על כך, שוב.

חיים בר: מה עם אזור אום אל פאחם?

חיים בר: האם יש שם משהו?

מוטי פרידמן: באזור אום אל פאחם אנחנו עומדים להקים אזור תעשייה – יש לנו בעיה עם קרן קיימת בגלל היערות.

חיים בר: כבר 20 שנה מדברים על כך.

מוטי פרידמן: אחת הבעיות העיקריות באזורי תעשייה ביישובים במגזר הערבי זה הנושא של הביוב.

מוטי פרידמן: קשה היום לפתח אזורי תעשייה שלא מחוברים לרשתות ביוב.

אעדל אג'ברייה: הביוב נפתר.

מוטי פרידמן: אני יודע, לכן אנחנו מקדמים את הנושא.

מוטי פרידמן: עדיין יש ישובים שלא מחוברים לביוב.

מוטי פרידמן: זה יצא לדרך, ב-2001 יהיו לנו שלושה פארקים כאלה.

מוטי פרידמן: בהמשך נפתח הלאה.

דוד טל: תודה, אדוני.

ראג'ב עבאס: אני מנהל מחלקת רווחה בכפר כנא ואיתנו כעשרה מנהלים, נציגות של מנהלי מחלקות רווחה ביישובים הערביים.

ראג'ב עבאס: אנחנו עשינו עבודת בית יחד עם מרכז מוסאוא, עם מר אמין.

ראג'ב עבאס: יש לנו כאן נציגים: מנהלת מחלקה מכפר יסיף, מגוש חלב, מכבול, מדיר אל אסד, דלית אל-כרמל, אום אל פאחם ומג'ת.

ראג'ב עבאס: ישבנו לפני כמה ימים והכנו את המסמך הזה שהגשנו כאן.

דוד טל: אתה רואה שאנחנו לא עוברים בשתיקה.

דוד טל: יש כבר מכתב לשלושה שרים – מכתב כתוב וחתום.

ראג'ב עבאס: אני מבין אותך, אני מכבד את מה שאמרת ואני חושב שזה גם המקום להגיד את זה כי אסור לעבור על כך לסדר היום.

ראג'ב עבאס: כל פעם וכל שנה, ועד שוועדה כזאת מתכנסת זה לוקח זמן ולא כל יום יש הזדמנות לוועדה הזאת.

מוטי פרידמן: אתה פרופסור של השטח.

ראג'ב עבאס: אני לא פרופסור, אני אדם שמכיר את הבעיות.

דוד טל: אדוני מכיר את כל התוכנית?

ראג'ב עבאס: אני מכיר אותה, קראתי אותה.

דוד טל: היינו אמורים לדון בה ביום רביעי הקרוב, אבל בינתיים נתבקשנו על ידי משרד העבודה לדחות זאת.

ראג'ב עבאס: יש לי חברים במשרד העבודה והרווחה, דיברנו על הנושא הזה.

ראג'ב עבאס: אני חושב שאפילו הנציגות של משרד העבודה והרווחה היום לא דוגלת בשיטה הזאת.

חיים בר: לא חבל.

ראג'ב עבאס: זו דעתי.

ראג'ב עבאס: לגבי לשכת נצרת זה בלתי אפשרי שאם יש בלשכה אלימות, אז סוגרים אותה.

דוד טל: מה אדוני היה עושה אם הוא היה עובד במקום או אם היה ועד העובדים של המקום?

ראג'ב עבאס: אדוני היושב ראש, כמו שיש אלימות בכנסת – לא סוגרים את הכנסת, גם לא סוגרים לשכת תעסוקה.

דוד טל: אלימות בכנסת?

דוד טל: לא יעלה על הדעת דבר כזה.

ראג'ב עבאס: אלימות מילולית.

ראג'ב עבאס: זה מתחיל באלימות מילולית ואנחנו לא יודעים איפה זה מסתיים, אבל אלימות מילולית זו גם אלימות, וגם ביריונות.

ראג'ב עבאס: אפשר להיות ביריון במלים ולפגוע יותר מאשר לפגוע במכות.

ראג'ב עבאס: את זה אני אומר כעובד סוציאלי.

דוד טל: אבל האם אדוני, כעובד סוציאלי, היה מוכן לעבוד באיזשהו מקום כשאין לו ביטחון שם?

ראג'ב עבאס: לא, אבל אני חושב...

דוד טל: אני מכיר כמה עובדים סוציאליים.

דוד טל: אני חושב שאפילו עובד אחד שילם בחייו.

דוברים: כמה עובדים.

ראג'ב עבאס: שלא יובן מדבריי שאני מעודד שמץ של אלימות כלפי כל עובד ממשלתי או עובד אחר, אבל מבחינה זאת הרי את מי אנחנו מענישים?

חוסאם חלבי: המחקרים הוכיחו לאורך כל הדרך – היכן שיש מיקום ותנאים פיסיים לא טובים לאנשים, זה בהחלט מעורר אלימות והיכן שיש פחות אנשים שמשרתים את האנשים שבאים לשירות עצמו, זה גם מעורר.

ראג'ב עבאס: בעיקר הדו"ח אני לא רוצה לציין מה יש במגזר הערבי וכמה בעיות – אני לא רוצה "לקטר" כאן – אבל כולם יודעים שהמצב היום עם האוכלוסייה הערבית הוא מצב בלתי נסבל.

דוד טל: שאלה אם אדוני יכול להצביע על...

ראג'ב עבאס: נתונים.

דוד טל: לא נתונים, אני שבע מנתונים.

דוד טל: אני מבקש פתרונות.

ראג'ב עבאס: אני אתייחס לד"ח ולפתרונות.

ראג'ב עבאס: מה שלא ברור בעניין הזה – חולקו רק לפני חודש 200 תקנים לעובדים הסוציאליים בכל רחבי הארץ, תקן אחד עבר למגזר הערבי וכל התקנים עברו למגזר היהודי.

דוד טל: אדוני נציג משרד ראש הממשלה, מה יש לאדוני לומר בנקודה הזאת?

דוד טל: אתם לא בודקים ומפקחים לראות שהדברים מתבצעים?

איברהים בושנאק: פנינו למשרד העבודה והרווחה באזור חיפה.

איברהים בושנאק: נודע לי שחולקו תקנים – אפילו חולקו חמישה תקנים לעיריית נהריה שהם לא צריכים אותם.

ראג'ב עבאס: קודם כל, נמאס להעלות בעיות, בלי פתרונות.

ראג'ב עבאס: כל פעם מקימים ועדה לוועדה כדי להרוג את הרעיון וזו לא השיטה.

ראג'ב עבאס: זו השיטה שבה עובדים היום עם המגזר הערבי – שסוף-סוף יתייחסו לבעיות הכואבות של המגזר הערבי ולא כל הזמן עוד ועדה ועוד ועדה ועוד ישיבה ועוד מישהו שמגיע ללא נתונים.

ראג'ב עבאס: זה בלתי אפשרי כך.

ראג'ב עבאס: יש כמה נקודות נוספות שאליהן אני רוצה להתייחס אבל הנקודה הכי חשובה – במגזר היהודי נניח יש ישובים שקלטו עליה, יש ישובים שבהם יש אחוז אבטלה.

ראג'ב עבאס: אני אומר – שם, לא רק שנתנו להם את התקציבים המגיעים להם, אלא הוסיפו להם מקדמים סגוליים.

ראג'ב עבאס: כדי לתקן את האפליה, צריך משהו – נניח מקדם סגולי בתחום הרשויות המקומיות הערביות היום, 90% מהן הפכו להיות חברות כוח אדם, אין להם איך לשלם משכורות, שבעה-שמונה חודשים עובדים לא מקבלים משכורות, אז איזה שירות הם יתנו?

ראג'ב עבאס: אנחנו עומדים היום במצב שהכסף הזה נכנס לרשות המקומית ונבלע, ואחר כך יש מישהו שעשה שירותי זבל או כבישים למועצה, הכסף הזה הולך לזבל – תרתי משמע.

אנה גלוק: רציתי לומר שהחל משנה קודמת התחלנו עם פרוייקט שנקרא "למדי מקצוע והצליחי", כשיחד עם הרשויות המקומיות במגזר הערבי, המשרד שלנו הגיע למקומות, ניסה להוציא ולעודד נשים ערביות להיכנס להכשרה מקצועית או לצאת ליזמות.

דוד טל: כמה כסף הוקצה למטרה הזאת?

אנה גלוק: הכל ביחד יש בסביבות – אני אגיד לך מיד.

דוד טל: תחשבי ותגידי לנו עוד מעט.

דוד טל: בינתיים אני אתן לגברת את רשות הדיבור.

ג'השאן תגריד: אני תגריד ג'השאן, עורכת דין משדולת הנשים.

דוד טל: שדולת הנשים או הנשים הערביות?

ג'השאן תגריד: שדולת הנשים בישראל, אבל במקרה זה אני מדברת בשם נשים ערביות עם הרגשה מאד קשה עד כמה אנחנו שוליות במדינה הזאת – בהיותנו ערבים קודם כל ואחר כך בהיותנו נשים ערביות.

רחל רווה: אני מוכנה לספר.

ג'השאן תגריד: אני חושבת שמדובר על רמות מאד אלמנטריות.

דוד טל: לא כך שמענו, גברתי.

דוד טל: שמענו שיש, ולא רק זה – כל אשה בדואית שתגיע כאחות, אפשר יהיה להעסיק אותה.

רחל רווה: אחיות מוסמכות.

רחל רווה: לאחרונה גם התחלנו לקבל בנים בתוך התכנית הזאת, השנה נפתחה גם תכנית שכוללת בנים שיהיו אחר כך אחים מוסמכים.

רחל רווה: אנחנו מברכים על כל גבר שמוכן להצטרף למקצוע הזה, אבל מאחר שבנשים אנחנו מדברים, הבנות האלה מקבלות מכינה מיוחדת כי הן לא עומדות בקריטריונים ועד כה סיימו בהצלחה כבר שני מחזורים ועכשיו לומד כבר המחזור השלישי.

דוד טל: אני מוכרח לומר לך גברתי – ממה שאני מתרשם כרגע – לא שנעשה די אבל מה שעושה משרד הבריאות זה דבר מאד מאד חשוב, מה שעושה כאן משרד התעשייה והמסחר – הגם שיש לו רעיונות ותוכניות שצריך להוציא אותם מהכוח אל הפועל, אבל ניכר שנעשים דברים, מה שלא ראיתי לצערי במשרדים אחרים.

דוד טל: מבחינה זו, אם המשרדים היו כמו משרד הבריאות ומשרד התעשייה והמסחר, לא היינו פותרים את כל הבעיה אבל היתה איזושהי מגמה של צמצום התופעה ואני שואף להגיע למצב כזה של צמצום.

דוד טל: אני בטוח שלא נפתור את הבעיה הזאת בכל אופן, כפי שלא פותרים בעיות במגזרים אחרים בחברה הישראלית.

ג'השאן תגריד: יש נקודה נוספת שאני רוצה לחדד – בנושא תעסוקה.

ג'השאן תגריד: אנחנו מדברים היום בנושא של אבטלה ותעסוקה, הסבה והכשרה של נשים ערביות.

דוד טל: היינו ערים.

דוד טל: כל הדיון הקודם והדיון הזה – חילקנו אותו לשניים.

דוד טל: עובדה, היינו יכולים לדבר על אבטלה במגזר הערבי בכלל ולא עשינו את זה.

דוד טל: דיברנו על אבטלה בכלל ועל הבעיה אצל נשים ערביות בפרט.

דוד טל: אנחנו עושים את ההפרדה הזאת.

ג'השאן תגריד: למשל מה לגבי מרכזי תעשייה ונשים ערביות.

ג'השאן תגריד: הייתי רוצה יותר לשמוע איך זה קשור לנשים ערביות.

ג'השאן תגריד: האם יש באמת תשומת לב מיוחדת להעסקתן של נשים ערביות בתוכניות העתידיות.

סראב אבורביעה: שמי סראב אבורביעה ואני נציגה מפורום ארגוני נשים בדואיות בנגב ואתי כאן חברות משתי עמותות נשים בנגב.

דוד טל: גברתי עובדת סוציאלית?

סראב אבורביעה: לא.

סראב אבורביעה: אני אשת חינוך.

סראב אבורביעה: אני רוצה להעלות כאן את הסוגיה של נשים בדואיות בנגב.

סראב אבורביעה: כידוע, בנגב חיים כ- 130,000 נפש, כשמחציתם חיים ביישובים לא מוכרים – כ- 65,000-70,000 , בתנאים סוציאליים ואנושיים מאד מאד מחפירים.

סראב אבורביעה: מחציתם – 30,000 מהם נשים שחיות ביישובים הלא מוכרים, ואני רוצה להסב את תשומת הלב לגבי הנתונים.

דוד טל: 10,000 נפש זה כולל גברים ונשים?

סראב אבורביעה: כל תל-שבע, כשמתוכם רק 100 נשים עובדות, זאת אומרת 5%.

סראב אבורביעה: כל הזמן באים בטענות למסורת הבדואית שהיא מסורת חונקת ולא מתירה לאשה לצאת מהבית, אבל בעצם יש הרבה יוזמות ויש נשים שיוצאות להכשרות שונות: אם זה מזכירות, עובדות משפחתונים וכו', אבל הבעיה – וכאן בעצם אני מגיעה כבר לפתרון – שאין מספיק תקנים להעסיק את הנשים האלה.

דוד טל: תודה רבה.

כרייני יזיד: כרייני יזיד, מנהל לשכת הרווחה בדיר אל אסד.

כרייני יזיד: כשדיבר ראג'ב על המצוקות של האוכלוסייה הערבית, ביקשת פתרונות.

כרייני יזיד: שנית, יש מקום לדעתי לעבוד ב"פריות" ומעל השולחן מה שנקרא, כי אותו אדם שהגיש תכנית – מר חיים פוזנר, עם כל הכבוד – שהגיש תכנית לאוצר והוא דורש תוספת של 120 תקנים, יש לו נוסחה שהמחוזות עובדים על פיה שכל הלשכות הערביות – אנחנו בעודף תקנים למרות כל המצוקה.

כרייני יזיד: אז שיחליט – או שאנחנו בעודף תקנים או שאנחנו זקוקים.

כרייני יזיד: למשל, בשנת 2001 חולקו 70 מיליון שקל כתקציבי תמיכות למוסדות.

כרייני יזיד: מה שקיבלו המוסדות הערביים זה פחות מאחוז אחד, כאשר אנחנו מדברים על 20% של חלקם באוכלוסייה, ובכל זאת ה- 20% האלה מהתקציב של 70 מיליון שקל שיהיה מוזרם לאוכלוסייה הערבית.

ערו עפיף: שמי ערו עפיף מכפר ג'ת במשולש.

ערו עפיף: אני מדבר על סוגיה נוספת לאותם דברים שדיברו עליהם מנהלי הרווחה.

ערו עפיף: אני מדבר על סוגייה של אותה אוכלוסייה שמגיעה מחוץ לכותלי המדינה, שמגיעה לקו התפר, דהיינו אני מדבר על אזור כפר קאסם עד הגיעך לאום אל פאחם.

ערו עפיף: ראשית, היא מגיעה עם ממוצע נפשות של חמש פלוס, אם לא שבע פלוס.

ערו עפיף: היא מגיעה עם מטען וסל שירותים שאין אנחנו בלשכות יכולים להתמודד אתו – הן בכוח האדם המקצועי שקיים בלשכות והן בתקציבים המאושרים על ידי משרד העבודה והרווחה.

דוד טל: מהו הגיל שבו אשה עוברת את גיל הנישואים?

ערו עפיף: לא רוצה להיות מדויק, אבל יכול להיות מ- 25 פלוס, אני מדבר על נשים.

ערו עפיף: אני מדבר על גברים שהתאלמנו והתחתנו עם בנות מהגדה המערבית – גילאי 30, גילאי 35, אני מדבר על גילאי 70 אפילו – אני מדבר על אלמנים, קשישים בגיל 70 שמתחתנים עם נשים מהגדה המערבית שמגיעות ארצה וכולנו יודעים מה גבר יכול לקבל – יש היום תרופות, לא חסרות תרופות, וכל אחת רוצה שיהיה לה רכוש וכל אחת רוצה שיהיה לה משהו להסתמך עליו.

ערו עפיף: אנחנו מדברים על משפחות שמגיעות עם מטען קשה – בחלקם נרקומנים, בחלקם עם בעיות אישות, בחלקם אלימים ואני לא רוצה להוסיף, אבל כל הסל הזה בעצם מגיע ללשכות הרווחה ואנחנו צריכים להתמודד אתו.

ערו עפיף: אני אתן דוגמה לג'ת ואני יכול לתת דוגמאות נוספות.

ערו עפיף: על פי סקר שנערך על ידי יושב ראש ועדת החינוך, התכנון והבנייה, שנת 2000 – מספר בתי מגורים בכפר 1,800, מספר נפשות בכפר 8,300, מספר משפחות זרות 120 משפחות, אם לא יותר.

ערו עפיף: אחוז המטופלים הזרים במחלקת הרווחה מסך כל התיקים – 25%, אחוז המטופלים הזרים במסגרות טיפול קהילתיות 30%, אחוז המשפחות הזרות מסך הכל – אני מדבר על 8%, זאת אומרת שאנחנו בבעיה וזה לא רק לג'ת.

עאדל אג'ברייה: אג'ברייה עאדל, מנהל המחלקה לשירותי רווחה באום אל פאחם.

עאדל אג'ברייה: יש מחלקה לפרוייקטים מיוחדים, המוסד לביטוח לאומי – אין תקציב.

חוסם חלבי: אני רוצה לדבר על שתי נקודות עיקריות.

חוסם חלבי: ראשית, יש השלכה מאד רצינית מהמצב שתואר כאן בנושא של תעסוקה ואבטלה וכו' על לשכות הרווחה, ואני חושב שהעניין הזה בהחלט שווה דיון ושווה גם מתן מענה על ידי משרד העבודה והרווחה כי רוב רובן של הפניות כיום בלשכות הרווחה הן על בסיס כלכלי.

חוסם חלבי: יש כאן באמת השלכה, צריך כאן הגדלת תקציבים וצריך גם להגביר כוח אדם בצורה מאד משמעותית.

חוסם חלבי: אתה שאלת כל הזמן מה ההצעות שלכם.

חוסם חלבי: אני חושב שבמגזר הערבי אפשר בהחלט לעודד את היזמות המקומית המסורתית הכפרית.

חוסם חלבי: יש הרבה עבודות שנשים בכפרים יכולות לעשות.

דוד טל: כמו מה?

חוסם חלבי: למשל בדלית אל כרמל מתפתח ענף, אני אביא רק דוגמה אחת.

חוסם חלבי: בדלית אל כרמל אין תחבורה ציבורית פנימית.

חוסם חלבי: הרבה נשים שרוצות לעבוד לוקחות את הרכב הפרטי שלהן והופכות אותו לרכב מונית, עושות הסעות בתוך הכפר ומרוויחות לא רע.

דוד טל: יש לי על כך תשובה, אני אציג את זה בדברי הסיכום.

סמעאן אוה: סמעאן אוה, אני מגוש חלב, מנהלת לשכה לשירותים חברתיים.

סמעאן אוה: יש לנו כאן נתונים, רציתי לחזור להשכלה.

סמעאן אוה: אם אתם רוצים לשמוע על תעסוקת נשים, יש לנו בסקטור הערבי רק 19.5% נשים עובדות, כאשר הסקר נעשה רק בשנה האחרונה.

דוד טל: תודה רבה.

הודעת סיכום: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות התרשמה בדיון בנושא תעסוקת נשים במגזר הערבי כי לא רק שקיימת אפליה ברורה בנושא, אלא שגם אין תכניות ממשיות לצמצום האפליה הזו.

יאיר פרץ: סליחה, גם משרד החינוך.

יאיר פרץ: אני הצגתי את כל הנתונים לגבי השלמת השכלה למובטלות במגזר הערבי.

דוד טל: אדוני צודק.

דוד טל: אנחנו נוסיף את משרד החינוך למשרדי הבריאות ומשרד התעשייה והמסחר.

דוד טל: לא ייתכן גם בנושא זה להאשים את המובטלים באבטלה, ויש להיערך לסיוע נקודתי למרות שאין מדובר בתקופת צמיחה כלכלית.

דוד טל: תודה רבה, הישיבה נעולה.